‏- לי שי-אן -
‏- צ'ונג יו-ג'ין -
‏- קים מין-סול -
‏- בה ג'י-יון -
‏- קים היי-ג'ין -
‏- קים א-רין -
‏- פארק הא-לין -
‏- קים טה-הואן -
‏- קוק דונג-הו -
‏- ג'אנג תאו -
‏- קים ג'ונג-שו -
‏- יוק ג'ון-סו -
‏- אן ג'ונג-הון -
‏- גיהינום לרווקים -
‏איך היה היום השני שלך בגן עדן?
‏היום השני בגן עדן? ‏-כן.
‏אתה ישן?
‏"אתה ישן?"
‏זה מגוחך.
‏באמת?
‏אין מצב.
‏אתה ישן?
‏לא.
‏איזו הקלה.
‏תודה לאל.
‏אז איך היה היום השני שלך בגן עדן?
‏היום השני שלי בגן עדן?
‏איך קרה שהיינו יומיים בגן עדן?
‏יה.
‏איך חזרנו הנה?
‏זה משום שאתה ניצחת והגעת למקום הראשון.
‏נכון.
‏אבל זה היה שווה את זה? ‏-מה?
‏מה דעתך?
‏זה די מאכזב.
‏מאכזב? ‏-לא יצא לנו לדבר הרבה היום.
‏אני יודעת, נכון?
‏היום היה יום ממש חשוב.
‏נכון?
‏אני לא בטוחה.
‏אני לא יודעת
‏מה אתה מרגיש עכשיו…
‏אם לדבר בכנות.
‏בקושי דיברנו.
‏אני תוהה
‏אם אתה כבר לא סקרן לגביי.
‏המחשבה הזו עברה לי בראש.
‏אולי זה משום שאתה עייף.
‏זה מה ש…
‏ניסיתי לחשוב שזה.
‏עדיין,
‏אני חושב שהשתדלתי.
‏נכון.
‏אבל מנקודת המבט שלך,
‏נראיתי עייף מדי…
‏כן. ‏-אז זה הפריע לך?
‏זה נכון? ‏-כן.
‏הווייב שלך שונה מכפי שהיה אתמול.
‏נכון.
‏אני לא טיפוס שמביע דברים במילים.
‏מילים הן לא הקטע שלי.
‏ככה בחורים קשוחים מביעים רגשות?
‏אני לא ממש מבינה את זה.
‏אני לא מצליח להתרגל לקצב של המקום הזה.
‏איך מקבלים כזאת החלטה חשובה ‏תוך יום או יומיים?
‏לא, אני לא מבקשת ממך להחליט.
‏פשוט רציתי לדעת איך אתה מרגיש עכשיו.
‏עכשיו אני מרגיש טוב.
‏אז תוכל להתייחס אליי יפה יותר!
‏אבל זה מי שאני. מה אני אמור לעשות?
‏אבל אשתדל מאוד.
‏אתה יכול להיות עדין יותר.
‏תהיה עדין איתי.
‏אי פעם הייתי עדין איתך?
‏כן, אתמול.
‏אתמול? ‏-כן.
‏טוב.
‏אשתדל מאוד.
‏לא כיף!
‏לא, לא כיף.
‏זה לא הזמן לזה! ‏-תן לה במקום חיבוק.
‏למה עכשיו אתה בצד של שי-אן?
‏למה הוא עושה את זה?
‏הוא עושה את זה!
‏קיויון היה סבלני מאוד איתו.
‏הוא מתעל עכשיו את שי-אן.
‏האם יש היגיון בכיף עכשיו?
‏"טוב, קדימה!"
‏זה מגוחך.
‏לא כיף!
‏אתה מעצבן כל כך.
‏לא נראה לי שקשר אידיאלי
‏הוא משהו שפשוט נוצר כי רוצים.
‏זו דעתי.
‏בייחוד קשר רומנטי.
‏הבנתי.
‏אבל המהות של מערכת יחסים ‏היא מציאת תחום משותף.
‏זה נכון.
‏באנו מרקעים שונים.
‏אתה ואני. ‏-נכון.
‏נכון? ‏-כן.
‏אני רק אומרת שנשתדל יותר.
‏אם זה אפשרי, כמובן.
‏יש בינינו דמיון. ‏-כן.
‏אנחנו בטח גם שונים במובנים רבים.
‏גם אני אשתדל מאוד.
‏אעבוד על להיות עדין יותר.
‏תתכסה.
‏שנלך לישון?
‏כן.
‏נעשה את זה.
‏ממש אהבתי את השיחה הזאת.
‏אני מבין את שניהם.
‏למרות שלפעמים היה מתסכל ‏והיו רגעים שלא אהבתי,
‏השיחה שהם ניהלו הייתה יפהפייה.
‏היא הייתה אידיאלית. ‏-נוחה וטבעית.
‏נחמדה. ‏-כן.
‏וכפי ששי-אן אמרה,
‏במערכת יחסים צריך להשקיע ‏כדי להסתגל זה לזה.
‏זה מה שצריך לעשות.
‏אבל הרצון לתקן מישהו או לרצות שמישהו ישתנה
‏זה לא מה שצריך לחשוב עליו.
‏אי אפשר להפוך אדם למי שאתם רוצים שיהיה.
‏אנשים לא באמת משנים התנהגות ‏או משתנים באופן קיצוני.
‏זו דעתי. ‏-נכון.
‏זה קשה.
‏זאת לא הפעם הראשונה שהיא אמרה את זה.
‏נכון. ‏-היא אמרה את אותו הדבר.
‏היא חוזרת על זה. ‏-כן.
‏אבל נראה לי שזה ככה.
‏למרות שהם יודעים שהם לא הכי מתאימים,
‏הם עדיין נמשכים זה לזה.
‏כן. ‏-נכון.
‏ג'ון-סו אמר משהו מצחיק,
‏"האם אי פעם הייתי עדין איתך?"
‏זה היה…
‏אין ביניהם קליק.
‏לא האמנתי שהוא אמר לה את זה.
‏"אני לא טיפוס עדין." ‏-לא קל לומר את זה.
‏הוא טיפוס שאחרי זה ייתן כיף.
‏אבל בכנות,
‏זה לא יתאים לג'ון-סו ‏אם הוא ינסה להיות מתוק כמו ג'ונג-שו.
‏שי-אן מבקשת יותר מדי אם היא מצפה לזה.
‏היא יודעת שהוא לא אדם כזה.
‏והיא התאהבה במי שהיה.
‏במקרים כאלה, אדם אחד רוצה שבן הזוג ישתנה,
‏ובן הזוג אומר… ‏-נכון.
‏"זה מי שאני."
‏אומרים, "בעבר היית ככה".
‏תמיד נתקעים בעבר
‏ומזכירים דברים מאז. ‏-נכון.
‏אבל ג'ון-סו חושב, "לא השתניתי. ‏תמיד הייתי ככה. השתניתי?"
‏זו תחילת הקשר שלהם, ‏אז הם קובעים ציפיות לדברים האלה.
‏נכון.
‏- יום 8 -
‏הן באותו חדר.
‏הן שם עכשיו ביחד. ‏-הדממה.
‏זאת מין-סול.
‏היא באה להוציא עצבים?
‏מין-סול?
‏היי.
‏באתי לבלות איתכן.
‏כבר החלטת משהו?
‏אני?
‏אני…
‏כן?
‏אני אמשיך עם זה.
‏עם ג'ון-סו?
‏נחמד. מגניב.
‏אבל…
‏הוא יצא לגן עדן עם שי-אן
‏כדי לקבל אישור על רגשותיו כלפיה, נכון?
‏הדרך הכי טובה היא לשאול אותו כשישוב.
‏אני אשאל אותו כשישוב,
‏אבל זה מדאיג אותי.
‏אני לא בטוחה איך להעלות את זה.
‏אני ממש מתקשה עם אנשים כמוהו.
‏אבל בכנות, ‏ג'ון-סו צריך ליידע אותי עכשיו, נכון?
‏כמובן.
‏משהו קרה גם בינינו.
‏הוא צריך להבהיר דברים ‏כדי שאוכל להבין את הרגשות שלי.
‏למה אני חייבת לסבול ככה?
‏אני ממליצה לשאול אותו ‏ולהעלות את זה ראשונה.
‏לשאול אותו מה?
‏שאשאל, "רוצה לשתות יחד 'ג'וני ווקר'?"
‏"בוא נשתה יחד 'ג'וני ווקר'…"
‏מה עדיף, "אתה רוצה" או "בוא נלך"?
‏אומר, "נלך לשתות קצת 'ג'וני ווקר'".
‏זה חמוד יותר.
‏נתאמן.
‏נתאמן במה? ‏-שמישהי תגלם את ג'ון-סו.
‏נתאמן? ‏-טוב.
‏אני אתחיל.
‏קדימה.
‏ג'ון-סו, אנחנו צריכים לדבר.
‏בטח. ‏-נדבר.
‏טוב.
‏אנחנו הולכים.
‏הולכים ויושבים. ‏-אנחנו יושבים.
‏אני לא מאמינה עליה.
‏למה?
‏נו. זה כיף. ‏-אנחנו יושבים.
‏איך היה בגן עדן? ‏-טוב…
‏כייפת?
‏כן, דיברנו על כל מיני. ‏-זה קורע.
‏אז שתית "ג'וני ווקר"?
‏נעמיד פנים שהוא לא שתה.
‏אלוהים. ‏-היא מקסימה.
‏הוא לא שתה, טוב?
‏שאלת אותי אם אני רוצה לצאת לגן עדן.
‏תזכירי את זה ותגידי שהטעה אותך.
‏"אין לי שמץ של מושג.
‏"אני מבולבלת כל כך." זה מה שאומר.
‏את קורעת.
‏זה מטורף. ‏-"ברצינות.
‏"בכלל לא ישנתי, ג'ון-סו.
‏"למה בכלל שאלת אם אני רוצה לצאת?
‏"למה הבטת בי כאילו עמדת לבחור בי?"
‏טוב. ‏-תגידי שהיית נסערת.
‏כאילו, "הייתי נסערת!" ‏-"הייתי נסערת!"
‏כן. כאילו, "חשבתי שאני אצא!"
‏"השותפות שלי חשבו שאני אצא.
‏"אפילו נפרדנו זו מזו."
‏נחמד! ‏-אומר את זה.
‏זה טוב. ‏-זה טוב?
‏אני מתה על זה.
‏זה בסדר? ‏-זה הסגנון שלי.
‏את מתוקה כל כך.
‏הודות למין-סול,
‏הווייב בתוכנית
‏שמח בהרבה. ‏-נכון.
‏אני מעריך את זה מאוד.
‏זה מרענן. ‏-כן, זה כזה נחמד.
‏אנרגייה חיובית כל כך.
‏להתראות.
‏הדופמין שלי זרם כשנכנסתי. טירוף.
‏את ישנונית?
‏תישעני עליי.
‏וואו, אנחנו מעל לעננים.
‏ג'ון-סו.
‏למה הם כל הזמן יושבים ככה? ‏-נכון?
‏אילו הייתי ג'ון-סו, הייתי מחליף מקומות.
‏תנמנם.
‏זמן לישון.
‏במסוק ראיתי שהראש שלה ‏נח על הכתף של ג'ון-סו.
‏אז…
‏משום שאני נוטה טיפה לשמרנות,
‏התקשיתי להשלים עם זה,
‏וחשבתי הרבה.
‏אז הוא טיפוס שמרן.
‏אם הוא מתקשה לקבל את זה,
‏הוא ציפה שהיא תישען על הכתף שלו?
‏שמרן או לא,
‏אם אישה שאני מעוניין בה ‏תישען על הכתף של בחור אחר…
‏מובן שזה יפריע לי. ‏-יפריע לך.
‏זה מעצבן. ‏-כן, הוא אולי יתחיל לחשוב,
‏"היא מעוניינת יותר בג'ון-סו מאשר בי."
‏בטח. ‏-כן.
‏אני רואה את התגובה של ג'ון-סו כמשהו חיובי,
‏כי להיות קנאי ככה משמע
‏שהוא חש רגש אמיתי כלפיה.
‏אבל למרות שג'ון-סו חש ‏רגש אמיתי כלפי שי-אן,
‏הוא נתן לה תגובה נחרצת וברורה לגבי רגשותיו
‏והביע אותם בפניה?
‏הוא לא.
‏אבל הוא בטוח עכשיו ברגשותיו.
‏אבל שי-אן לא יודעת את זה.
‏היא לא יודעת. ‏-כן.
‏נכון. ‏-הדברים פשוט לא הסתדרו.
‏זה יצא נהדר.
‏כן, זה נהדר. ‏-כן.
‏גם לדעתי זה יצא נהדר.
‏זה חמוד.
‏תאו… ‏-הוא רזה כל כך.
‏הוא נעשה כזה כחוש. ‏-הוא נראה תשוש.
‏זה לא מפתיע.
‏זאת שי-אן לידך?
‏בוודאות צילמתי את זה. ‏-כן.
‏צילמת יפה.
‏טבעת הפרח שנתתי לה. ‏-איפה?
‏אתם נראים כמו זוג.
‏התצלום הזה מגניב.
‏אתה מתגעגע אליה.
‏מה?
‏אתה מתגעגע אל שי-אן, נכון?
‏שקט.
‏מה זה? ‏-תני לי את התמונה. אתלה אותה.
‏הוא מתגעגע אל שי-אן כל כך
‏שהוא הביט בה בערגה, כאילו תכף יבכה.
‏זה היה פיהוק. ‏-תן לנו אחת.
‏חשבתי שאשאל.
‏פשוט פיהקתי.
‏שי-אן יצאה לגן עדן, אז…
‏אבל מי יודע אם גן עדן ‏יעמיק את רגשותיה או לא?
‏או אם המצב יישאר זהה?
‏יש אי ודאות.
‏ניסיתי לא להיות חסר סבלנות.
‏איפה כולם?
‏חזרנו.
‏רגע, לא. ‏-סוף סוף חזרנו.
‏אמרתי שלא אקבל את פניהם ככה. ‏-נכון.
‏אני צריכה להתנהג ברשמיות כמו התלבושת שלי.
‏אלגנטית ומלאת חן.
‏כבר נכשלת בזה.
‏תודה שסחבת את התיק שלי. ‏-אין בעד מה.
‏אין בעיה. ‏-ביי.
‏לפתוח לך את הדלת?
‏שי-אן פתחה.
‏תודה.
‏איך היה? אני סקרנית כל כך.
‏אנחנו? ‏-כן.
‏היה ממש כיף ונהניתי מאוד.
‏התקרבנו בגיהינום. ‏-כן.
‏היא מקשיבה. ‏-כן.
‏כן.
‏לצאת לגן עדן אחרי שהתקרבנו ‏גרם לזה להיות נוח וכיפי.
‏זה היה שונה ונינוח. ‏-בטח.
‏הוא מצחיק. ‏-אתם בטח מסתדרים היטב.
‏כן, טוב מכפי שחשבתי.
‏שנינו השתטינו זה עם זה.
‏הבנתי.
‏אחרי שראיתי אותו בגיהינום, ‏לא ציפיתי שהוא יהיה ככה.
‏זה די היה ככה.
‏אזלו לנו המים.
‏זמן לבקר את היי-ג'ין.
‏הנה היא באה.
‏זאת היא! ‏-היי-ג'ין.
‏היי. ‏-היא פה.
‏הנה היא באה.
‏קדימה, מותק.
‏למה חזרת מוקדם כל כך. ‏-נכון?
‏מה עשיתם אתמול?
‏אתמול? אכלנו ראמן ועשינו מסיבה.
‏כן, ודיברנו הרבה זה עם זה.
‏זה בטח היה נחמד.
‏תאו היה משהו אחר אתמול.
‏הוא היה משהו אחר.
‏למה? ‏-פשוט איך שדיבר.
‏הבנתי.
‏תאו…
‏תאו.
‏לא.
‏לא?
‏כייפת?
‏-זה פשוט היה…
‏היה כיף, אבל…
‏אני לא יודעת.
‏אני מניחה שהוא היה עייף.
‏אני לא יודעת. בגדול, זה היה…
‏אני מניחה שפיתחתי ציפיות ‏כי נהנינו ביום הקודם.
‏כי יצאתם יומיים ברצף?
‏כן, כי יצאנו יומיים ברצף. ציפיתי ליותר.
‏חיבור רגשי יותר? ‏-תקשורת.
‏רציתי שנביע יותר.
‏ג'ון-סו הוא לא בדיוק טיפוס חם שמביע חיבה.
‏את יודעת? ‏-נכון.
‏הוא "בחור קשוח". ‏-כן.
‏הוא כמו חיה.
‏"חיה." ‏-כן.
‏הוא תמיד אומר "היי".
‏נכון, כאילו, "היי, עשית את זה?"
‏"היי, עשית את זה?"
‏אז זה לא היה רק איתי.
‏זה העליב אותי. ‏-כן, גם אותי.
‏כל הזמן הזכרתי לו לקרוא לי בשמי.
‏כן. ‏-הוא קרא לי "היי".
‏ככה הוא קורא לך? ‏-הוא תמיד כזה…
‏"היי, מה עשית?" ‏-"היי". נכון.
‏זה פשוט… ‏-הבנתי.
‏זה… ‏-גם אני ביקשתי ממנו.
‏"אתה תמיד ככה, או שנוח לך מדי איתי?"
‏שאלתי אותו בגן עדן.
‏הוא אומר לי שהוא אוהב את המצב.
‏כן. ‏-אבל…
‏אני לא בטוחה שהוא רציני.
‏ג'ון-סו? ‏-הוא אוהב את המצב.
‏טוב. ‏-כן.
‏"כן, אהבתי את זה. היה נחמד." ‏אבל בזה זה נגמר.
‏זה אותו הדבר איתי.
‏הוא ככה גם איתי.
‏זה כל מה שהוא אומר לי. ‏"זה היה נחמד", וזה הכול.
‏אלוהים, זה לא טוב.
‏אני לא יודעת. אז זה טיפה…
‏הוא אמר שהוא מחבב אותי, ‏אבל ההרגשה היא שזה לא אמיתי.
‏הוא אמר שהוא מחבב אותך?
‏אני מבינה אותך.
‏למה? למה זה לא אמיתי? ‏-מה?
‏למה זה לא אמיתי?
‏אני לא יודעת.
‏אולי הוא היה עייף אתמול ‏או שציפיתי ליותר מדי.
‏או שאולי ג'ון-סו ואני ניגשים לדברים אחרת.
‏אז אמרתי לו.
‏אמרתי לו מה לא אהבתי
‏וביקשתי שיהיה חם ונחמד יותר.
‏הוא אמר שינסה להשתנות. ‏-כן.
‏והוא אמר שיעבוד על זה. ‏-טוב.
‏בכלל דיברתם על דברים כאלה?
‏אז הוא לגמרי דלוק על שי-אן.
‏לא ידעתי שדיברתם על דברים כאלה.
‏אבל… כמעט שכחתי.
‏אכלנו.
‏אכלנו יחד. ‏-טוב.
‏ודיברנו על דברים,
‏והוא אמר משהו כמו, "מין-סול במחשבות שלי".
‏או משהו כמו, "אני חושב עליה".
‏בכל מקרה… ‏-באמת?
‏השם של מין-סול הוזכר והתבלבלתי כל כך.
‏אלוהים, קים מין-סול.
‏היא התחילה לחייך.
‏איך היא כזאת שקופה?
‏דבר ממה שקרה לפני לא משנה.
‏השם של מין-סול הוזכר והתבלבלתי כל כך.
‏הייתי כזה, "יה".
‏חשבתי שג'ון-סו ראה בי רק אחות קטנה וקרובה,
‏אבל לשמוע שהוא עדיין חשב עליי ‏אפילו בגן עדן…
‏אני מרחמת על שי-אן אבל זה שימח אותי.
‏התקשיתי לא לחייך.
‏אבל גם לי יש משהו לחלוק.
‏הוא ניגש אליי ‏ושאל אם אני רוצה לצאת לגן עדן.
‏באמת? ‏-כן.
‏הוא שאל אם אני רוצה לצאת.
‏הוא אמר שהוא אוהב לשתות ויסקי ‏ואמר שהוא אוהב "ג'וני ווקר".
‏אמרתי, "בוא נשתה ‏כשנצא בפעם הבאה יחד לגן עדן".
‏אתמול שמעתי שהוא שתה ויסקי.
‏אז שאלתי אותו על זה.
‏הוא אמר, "לא שתיתי 'ג'וני ווקר'".
‏זה מה שהוא אמר. לכן… ‏-מה נסגר?
‏אז ציפיתי לצאת אתמול לגן עדן.
‏פיתחתי ציפיות.
‏אפילו נפרדנו.
‏נכון. ‏-כן.
‏אבל פתאום הוא בחר בשי-אן… ‏-חשבתי שיבחר במין-סול.
‏הייתי בהלם.
‏אז חשבתי שאם יזדמן לי לדבר איתו,
‏אני ממש ארצה לשאול למה פנה אליי.
‏אבל…
‏בנסיעה הראשונה שלנו לגן עדן,
‏הרגשתי המון לחץ וסטרס,
‏והיו לי הרבה דאגות.
‏אבל משהו שג'ון-סו אמר ממש נשאר איתי.
‏"את לא חייבת לבחור בי. אני בוחר בך."
‏הוא אמר ככה? ‏-באמת?
‏הוא אמר לי את זה.
‏שלשום? ‏-כן.
‏במהלך הדייט הראשון בגן עדן? ‏-כן, בדייט הראשון בגן עדן.
‏אבל אז, כשאכלנו למחרת,
‏הוא אמר שהוא חושב עלייך.
‏למה להעלות את זה?
‏הרגשתי שהוא לא יכול להתרכז בדייט.
‏אבל למה… ‏-אולי כי היה עייף.
‏אני שואלת, למה שהוא יאמר לך את זה?
‏למה שהוא יאמר לך שהוא חושב עליי?
‏בכל מקרה, הוא נראה אומלל מההתחלה.
‏הייתה מין מבוכה, כן? ‏-כן.
‏סיימנו לאכול
‏והוא אמר, "בואי נלך", ומייד קם.
‏ובקושי דיברנו. ‏-מה?
‏מה הקטע?
‏ברצינות.
‏בדיוק.
‏הבלבול שאני מרגישה… אני לא טועה, נכון?
‏אני לא משתגעת, נכון?
‏מעניין.
‏כן, נכון.
‏מעניין.
‏אלוהים.
‏נראה לי שאולי זה משהו ‏שיגרום לשי-אן שוב להתערער.
‏השיחה בחדר שלהן. ‏-כמובן.
‏כי האדם שהיא חשבה שממוקד בה לגמרי,
‏נראה שהוא אמר
‏דברים זהים למין-סול. ‏-בדיוק.
‏והיא תתחיל לחשוב על הדברים יותר מדי. ‏-כן.
‏לא נראה לי שמין-סול ניסתה לבחוש בקלחת.
‏היו דברים שבאמת סקרנו אותה,
‏והיא השמיעה את כולם.
‏כן. ‏-נכון?
‏כלומר, היא לא אמרה הרבה
‏עד ששי-אן אמרה שג'ון-סו חשב עליה.
‏ואז זה נשפך מתוכה.
‏נכון. ‏-אז היא הזכירה את ה"ג'וני ווקר".
‏היא לא משקרת. ‏-כן, זה נכון.
‏אבל מנקודת המבט של שי-אן, ‏היא אולי תבין לא נכון.
‏ג'ון-סו פשוט…
‏זה הפחיד אותי.
‏היום הנשים ישחקו משחק
‏כדי לזכות בדייט בגן עדן.
‏די, אין מצב.
‏לא ייאמן.
‏אנא התאספו ליד הבריכה.
‏למה שוב הבריכה?
‏מדהים.
‏פתאום אני בלחץ. ‏-אני שוב בלחץ.
‏בבקשה.
‏הן חייבות ליפול פנימה.
‏נכון.
‏דוחפים זה את זה פנימה.
‏הנה הן באות.
‏זה אכזרי מדי.
‏אני פוחדת.
‏בבקשה, אני מתחננת.
‏אני פוחדת. זה ככה? ‏-אני רוצה לצאת.
‏לדחוף אנשים? ‏-זה אפשרי.
‏בחיים לא הייתי לחוצה ככה.
‏גם אני.
‏היום הנשים יתחרו ‏על מנת לזכות בדייט בגן עדן.
‏רק שלושת המקומות הראשונים יוכלו לבחור בגבר
‏שיצאו איתו לדייט בגן עדן.
‏שם המשחק היום הוא…
‏"לדחוף מהמצוף".
‏זה המצוף?
‏צריך לדחוף את זה?
‏אז עולים על… ‏-עומדים עליו.
‏דוחפים ממנו?
‏הנשים יעמדו על המצוף ויחכו.
‏עם השריקה, הן ינסו לדחוף זו את זו מהמצוף.
‏הדבר המסוכן במשחק
‏הוא שיהיו רגעים מעולים אבל גם מביכים.
‏הבנות יתחרו ממש בעוז הפעם.
‏א-רין, הא-לין ומין-סול ישתדלו מאוד.
‏נכון. ‏-זה יהיה אכזרי.
‏אלוהים. ‏-מה נעשה?
‏שלוש המנצחות במוקדמות יתקדמו לגמר.
‏בבקשה שאגיע לגמר.
‏ההתאמות ייקבעו על ידי בחירת כדורים.
‏אם שלוש בנות יבחרו באותו צבע,
‏ייערך קרב משולש במוקדמות.
‏טוב.
‏קרב משולש… ‏-זה יהיה הכי קשה.
‏ההתאמות יהיו קריטיות. ‏-נכון.
‏אני פשוט רוצה להימנע משי-אן.
‏קים א-רין תבחר ראשונה.
‏בבקשה לא קרב משולש.
‏ירוק. ‏-קים א-רין, ירוק.
‏מה זה?
‏צ'ונג יו-ג'ין, אדום.
‏תבחרי צבע שכבר נבחר.
‏לי שי-אן, ירוק.
‏אולי יהיה קרב משולש.
‏מה?
‏קים היי-ג'ין, ירוק.
‏מה?
‏קרב משולש!
‏לא ייאמן! ‏-לא ייאמן!
‏- כדור ירוק ‏א-רין, שי-אן, היי-ג'ין -
‏וואו, מטורף.
‏תרחמי עליי, טוב?
‏זה לא יהיה קל.
‏כבר יש קרב משולש.
‏כן, נכון.
‏פארק הא-לין, צהוב.
‏קים מין-סול, צהוב.
‏אני רוצה לצאת לגן עדן. ‏-גם אני.
‏גם אני. ‏-אלוהים, הגורל אכזרי.
‏גם אני רוצה.
‏בה ג'י-יון, אדום.
‏- כדור אדום ‏יו-ג'ין נגד ג'י-יון -
‏אני פוחדת כל כך!
‏שלא נישאר היום מאחור. ‏-כן, בדיוק.
‏בבקשה שנצא. ‏-כן, שנפסיק להיות פה.
‏אבל אין ברירה. אחת תישאר.
‏אבל אני אתחרה נגד שי-אן.
‏ראשית, הבנות שבחרו בכדור האדום,
‏צ'ונג יו-ג'ין ובה ג'י-יון.
‏נא לטפס על המצוף.
‏בהצלחה. ‏-קדימה!
‏בהצלחה! ‏-קטן עלייך!
‏אלוהים, קפוא.
‏בטח קר.
‏מחליק כל כך.
‏ג'י-יון, אני פוחדת.
‏את טובה בספורט?
‏את טובה? נראה לי שכן.
‏אבל מעולם לא ניסיתי משהו כזה.
‏אני לא יודע מי תנצח. ‏ג'י-יון לא מתעמלת הרבה?
‏שתיהן נראות אתלטיות. ‏-באמת?
‏ליו-ג'ין יש רגליים חזקות, ‏אז היא אולי תישאר מאוזנת.
‏כן.
‏אוי, את נראית יציבה כל כך.
‏למה את יציבה כל כך?
‏אני פוחדת כל כך.
‏היא סתם אומרת.
‏מה אם היא פתאום תשתנה?
‏היכונו.
‏בהצלחה.
‏אלוהים.
‏"אני פוחדת!"
‏"אני פוחדת כל כך!"
‏ג'י-יון!
‏וואו, אחיזת חנק?
‏זאת אחיזת חנק.
‏וואו, ג'י-יון!
‏ג'י-יון!
‏זה מפחיד.
‏זה כזה כיף!
‏לא!
‏ג'י-יון! ‏-ג'י-יון!
‏היא לא מושכת לה בשיער, נכון?
‏וואו, ג'י-יון!
‏ג'י-יון!
‏דיגי-דיגי.
‏נקודות על מתיקות.
‏דיגי-דיגי.
‏דיגי-דיגי!
‏לא!
‏זה לא עובד.
‏אלוהים!
‏לא!
‏רגע!
‏לא!
‏בה ג'י-יון הודחה.
‏המנצחת היא צ'ונג יו-ג'ין.
‏כל הכבוד. ‏-הן אכזריות מאיתנו.
‏סליחה.
‏היא השתמשה בראש שלה.
‏וואו, זה אינטנסיבי.
‏המשחק הזה כיפי כל כך.
‏ג'י-יון ניצחה מבחינת מתיקות. ‏-נכון.
‏ה"דיגי-דיגי" היה מקסים כל כך.
‏כל הכבוד.
‏הבנות שבחרו בכדור הצהוב, ‏פארק הא-לין וקים מין-סול.
‏קדימה! ‏-נא לטפס על המצוף.
‏קטן עלייך.
‏שוב מתחרות שתי בנות שממש רוצות לצאת.
‏המשחק הזה.
‏גם מין-סול וגם הא-לין נואשות.
‏נכון. ‏-בדיוק.
‏הן צריכות לנצח. ‏-כן. יה.
‏הן גם מחבבות בחורים שונים. ‏-כן.
‏למה אנחנו?
‏אני יודעת, נכון?
‏מזמן לא הייתי בגן עדן.
‏אין לי מושג מה קורה בחוץ.
‏אני חייבת לנצח היום ‏ולצאת לגן עדן עם ג'ון-סו.
‏אני חייבת להבין מה קורה.
‏ראשית, אני די חזקה.
‏ואני גבוהה, אז חשבתי שיהיה לי יתרון במשחק.
‏הלב שלי פועם בחוזקה.
‏היכונו.
‏היא חזקה.
‏היא בעמדה. ‏-מה? זה כבר נגמר?
‏היא פשוט תדחוף אותה ככה?
‏תתכופפי!
‏רדי!
‏זה לא צחוק עם הא-לין!
‏לא, מין-סול! ‏-תפסי את הרגל שלה, מין-סול.
‏תפסי את הרגל שלה. תרדי.
‏יפה!
‏המצב התהפך! ‏-באמת?
‏היא מצייתת יפה להוראות.
‏יפה! ‏-קטן עלייך!
‏יפה! ‏-עוד קצת.
‏הכול פתוח.
‏תדחפי! ‏-קדימה!
‏תדחפי! ‏-תדחפי אותה!
‏תדחפי! ‏-קדימה!
‏נגמר לי הכוח. ‏-אוי, לא.
‏היא מותשת.
‏היא קמה.
‏היא הרימה אותה…
‏לא!
‏אוי, לא! ‏-אוי, לא!
‏שפגט!
‏אני לא אפול. ‏-לא!
‏לא, אני לא אפול!
‏אני לא אפול!
‏לא, אני לא אפול!
‏אני לא אפול!
‏אחיזת חנק! ‏-היא תופסת חזק!
‏אלוהים!
‏לא, אני לא אפול!
‏אני לא אפול!
‏לא!
‏מין-סול!
‏"אני לא אפול!" אלוהים!
‏כן, אל תיפלי.
‏לא!
‏מין-סול!
‏קים מין-סול הודחה.
‏המנצחת היא פארק הא-לין.
‏היא חזקה כל כך. ‏-נכון?
‏אני עייפה כל כך.
‏המשתתפת המסכנה והכי צעירה שלנו.
‏זה היה אינטנסיבי.
‏אוי, היא השתדלה כל כך.
‏כל הכבוד. ‏-היית נהדרת.
‏היית מעולה, הא-לין.
‏היא נראית ממש מאוכזבת.
‏מסקרן אותי הקרב המשולש. ‏-גם אותי.
‏שלושתנו חושבות על אנשים שונים, אז…
‏אני לחוצה כל כך. ‏-אני לחוצה יותר.
‏את אשמה בכול!
‏אני לחוצה כל כך.
‏ברצינות.
‏הבנות שבחרו בכדור הירוק.
‏קים א-רין, לי שי-אן וקים היי-ג'ין.
‏נא לטפס על המצוף.
‏קרב משולש לא יהיה קל.
‏הן יתמקדו תחילה בשי-אן. ‏-נכון.
‏השתיים האחרות. ‏-סביר להניח.
‏כי היא נראית חזקה.
‏נכון. ‏-גם יש לה גוף טוב.
‏זה נכון.
‏קטן עליי.
‏קדימה, לי שי-אן!
‏יש לך מזל.
‏קדימה.
‏קטן עלייך! ‏-קדימה, היי-ג'ין!
‏אנא התחילו עם השריקה.
‏היכונו.
‏וואו, מה זה?
‏מה?
‏אלוהים!
‏שתיהן?
‏וואו, מה זה? ‏-שתיהן?
‏אלוהים!
‏זה לא צחוק.
‏קים א-רין הודחה.
‏רואה? המשחק הסתיים. ‏-נכון.
‏לא היה לה סיכוי.
‏לא, אני לא רוצה.
‏רגע. ‏-טוב.
‏טוב. קומי. ‏-רגע!
‏בבקשה תרחמי עליי.
‏ואם היא תדחוף אחרי שתתחנן?
‏תקלי עליי, טוב? ‏-טוב.
‏טוב?
‏טוב.
‏היא מפחידה כל כך.
‏היא מקופלת כמו דף נייר.
‏לא!
‏היי-ג'ין, קומי! ‏-תחזיקי מעמד!
‏אלוהים, תראו אותן.
‏יה, הן בועטות. ‏-מה קורה?
‏היי-ג'ין מצליחה ממש.
‏מתיש לצפות בהן.
‏תחזיקי מעמד!
‏רגע, שנייה.
‏שנייה. אני מותשת.
‏אתן נראות כמו ציידות עבדים.
‏רגע.
‏צריך לשבת.
‏לא!
‏-לא!
‏אוי, לא! ‏-אלוהים!
‏היא החליקה! לא!
‏מה? ‏-היא החזיקה מעמד?
‏היא כמו נחום-תקום!
‏היא לא נפלה! ‏-היא שרדה?
‏היא שרדה.
‏את פשוט צריכה לדחוף!
‏עוד קצת!
‏הנה! ‏-תדחפי!
‏היי, אחותי.
‏הן מדהימות! באמת.
‏זה מדהים.
‏הן בטח מותשות.
‏פשוט תיפלי פנימה כבר.
‏אני מותשת כל כך.
‏קדימה! תני הכול! ‏-זה מעייף כל כך.
‏קטן עלייך! ‏-חשבתי שאמות.
‏תחזיקי מעמד! ‏-תחזיקי מעמד!
‏קדימה! ‏-קדימה!
‏עם טיפת הכוח האחרונה!
‏היא אולי תידחף החוצה.
‏תחזיקי חזק. ‏-היא שוב נאחזת.
‏תפילי אותה פנימה!
‏לא!
‏תרימי! ‏-היא מרימה?
‏זה אפשרי?
‏תפילי אותה פנימה!
‏לא!
‏תחזיקי מעמד.
‏קים היי-ג'ין הודחה.
‏המנצחת היא לי שי-אן.
‏לא.
‏שי-אן בטח חזקה מאוד. ‏-זה נכון.
‏זה לא היה צחוק. ‏-קרב אפי.
‏זה היה קרב אפי.
‏היית נהדרת.
‏ברצינות. אלוהים.
‏את חזקה מדי.
‏הקרב האחרון יכלול שלוש מתחרות.
‏צ'ונג יו-ג'ין, פארק הא-לין ולי שי-אן.
‏אנא צאו והיכונו.
‏קדימה.
‏הן בטח מותשות, נכון?
‏אני לא מסוגל לצפות.
‏הזרועות שלי גמורות.
‏דונג-הו, תיסע ותכייף.
‏אני אהיה פה, אז תכייף.
‏הא-לין טובה.
‏צריך זרועות ורגליים ארוכות
‏וכוח בטווחי תנועה שונים. ‏-נכון.
‏אבל שי-אן בדיוק סיימה את המשחק האחרון.
‏היא אולי עייפה. ‏-נכון.
‏לכן אמרתי להתמקד בה קודם כצוות ואז להילחם.
‏כי שתיהן רוצות לצאת עם דונג-הו.
‏אנא התחילו עם השריקה.
‏היכונו.
‏מה זה?
‏אמרתי להצטוות, אבל הן תקפו זו את זו.
‏זה בטח בגלל דונג-הו.
‏קרב על דונג-הו.
‏מה זה?
‏פשוט רציתי שיו-ג'ין תיפול.
‏ברגע שזה התחיל, הא-לין מייד תקפה אותי.
‏זה נהפך לקרב על דונג-הו.
‏לעזאזל. לא.
‏מה את עושה, הא-לין?
‏אז תני לי.
‏"אז תני לי."
‏"אני פוחדת."
‏אז תני לי.
‏הא-לין טובה כל כך.
‏היא יודעת לשחק. ‏-היא בלתי צפויה.
‏אלוהים, לא!
‏לא! שלא ידחפו אותך!
‏מה זה? ‏-אלוהים!
‏הן הצטוותו? ‏-הן דוחפות אותה.
‏אלוהים, לא!
‏לא! שלא ידחפו אותך!
‏אוי, לא! ‏-הגוף שלה התעוות.
‏לא! שלא ידחפו אותך!
‏צ'ונג יו-ג'ין הודחה.
‏חטפתי מכה בבטן,
‏ורציתי להחזיק חזק, אבל נשארתי בלי אוויר.
‏ואז שי-אן באה ונפלתי פנימה.
‏הא-לין חזקה כל כך.
‏היא הפכה אותה.
‏בעיקרון המשחק הסתיים.
‏זה מפחיד.
‏אלוהים.
‏כל הכבוד לשי-אן.
‏ברצינות. ‏-בסוף…
‏זה מפחיד.
‏אלוהים.
‏פארק הא-לין הודחה.
‏המנצחת היא לי שי-אן.
‏האישה הזאת מפחידה.
‏פתאום אני פוחד ממנה.
‏היא לוחמת.
‏זה היה אסטרטגי.
‏איזה מקסים.
‏משחק הנשים על דייט בגן עדן.
‏הנה הדירוג הסופי.
‏במקום הראשון, לי שי-אן.
‏במקום השני, פארק הא-לין.
‏במקום השלישי, צ'ונג יו-ג'ין.
‏שלוש הנשים המובילות במשחק הזה
‏יבחרו כל אחת אחר הצהריים ‏גבר שהן יצאו איתו לגן עדן.
‏שי-אן מדהימה.
‏זה היה משחק הנשים ‏הכי אינטנסיבי שראינו אי פעם.
‏זה היה מדהים. ‏-כן.
‏היא גם ניצחה בקרב המשולש. ‏-כן.
‏זה היה כיף.
‏ממש נהניתי לצפות בזה.
‏זה היה כמו לצפות בגברים שמתאבקים בבוץ.
‏זה היה אינטנסיבי.
‏כנראה שי-אן נועדה להגיע לגן עדן.
‏זה הגורל שלה להישאר שם. ‏-הגורל שלה לנסוע.
‏באמת?
‏היא לא היחידה שיצאה לגן עדן בכל יום ויום?
‏היא נבחרת המון, מנצחת במשחקים וגם חזקה.
‏אי אפשר לנצח אותה.
‏אי אפשר. ‏-אי אפשר לגבור עליה.
‏אבל תהיתי למה שי-אן השתדלה כל כך.
‏כזוכה במקום הראשון, היא תבחר עם מי לצאת.
‏היא רצתה את הזכות לבחור?
‏לדעתי זה לא קשור לזה, ‏ודובר בתחרותיות לשמה.
‏נראה לך?
‏לא, לדעתי יש מישהו שהיא רוצה לצאת איתו.
‏נותרו רק ימים אחדים.
‏היא חייבת לאשר את הרגשות שלה
‏כלפי האדם שהיא רוצה.
‏לצניעות דעתי, נראה לי… ‏-ג'ונג-שו?
‏בסופו של דבר.
‏שי-אן תהיה בסוף עם ג'ונג-שו. ‏-כן.
‏בכל מקרה, הסיבה שהיא השקיעה כל כך בניצחון…
‏תכף נגלה. ‏-כן.
‏גם היה קרב על דונג-הו. ‏-נכון.
‏ראינו שתי נשים שנלחמו זו בזו על דונג-הו.
‏הא-לין אמרה בלילה הקודם
‏שהיא נחושה בדעתה לצאת עם דונג-הו.
‏היא נראתה הכי נואשת. ‏-בדיוק.
‏המבט בעיניה והגישה שלה ‏הראו שהיא נחושה לקחת את דונג-הו.
‏נכון. ‏-כן.
‏גם מין-סול נראתה נואשת.
‏נכון. ‏-"אני לא רוצה ליפול פנימה!"
‏כולן נתנו מאה אחוז. ‏-נכון.
‏הקרב הראשון של שי-אן ‏היה כמו הקרב שלה בגמר.
‏נכון. ‏-בדיוק.
‏התעצבתי והשתתקתי אחרי זה. ‏-כן.
‏היה נורא לצפות בשתיהן. זה היה מפחיד.
‏לא ציפיתי שהא-לין תצליח כל כך.
‏אבל היא אמרה שיש לה ביטחון ‏ושהיא תצליח במשחק.
‏יו-ג'ין סיימה שלישית, נכון?
‏כן, נכון.
‏אז אם הא-לין לא תבחר בדונג-הו,
‏יש סיכוי שיו-ג'ין תבחר בו.
‏אם היה לה כיף אתמול עם ג'ונג-שו, ‏היא בטח תבחר בו.
‏אתמול היה כיף? ‏-מה?
‏היה כיף?
‏היא קומיקאית.
‏היא לגמרי קומיקאית.
‏היא מקסימה. ‏-כל כך.
‏אני סקרן בנוגע לרגשותיה.
‏יו-ג'ין? ‏-יצאנו אתמול לדאבל דייט.
‏באמת? ‏-בפאב.
‏נראה שיו-ג'ין וג'ונג-שו עשו חיים משוגעים.
‏הווייב שלהם… ‏-היה ביניהם קליק?
‏הם הסתדרו הכי טוב.
‏אבל לא במובן הזה. ‏-במי היא תבחר?
‏באמת?
‏אנחנו ידידים. ‏-היא ידידה?
‏אולי סתם כיף להם לדבר.
‏כן.
‏אבל המפתח הוא במי שי-אן תבחר.
‏אני סקרן כל כך. ‏-נכון.
‏אם שי-אן תבחר בג'ונג-שו, ‏יו-ג'ין לא תוכל לבחור בו.
‏לא ראיתי את שי-אן וג'ונג-שו הרבה ביחד,
‏אז אני לא יודע מה קורה.
‏אולי זו תהיה הסיבה שהיא תבחר בו.
‏כן. ‏-בדיוק.
‏נראה לי שהיא תבחר בתאו.
‏אבל אולי זה יעיד על כך ‏שהיא מקבלת החלטה סופית.
‏בסוף… ‏-זה בסדר לקבל החלטה סופית עכשיו.
‏נכון, אבל אולי היא עדיין מבולבלת.
‏לו הייתי במקום שי-אן,
‏הייתי בוחר במי שאני מחבב,
‏בין אם זה ג'ון-סו, תאו או ג'ונג-שו.
‏כן. ‏-זה מה שהיא תעשה.
‏והיא נראית כמו טיפוס כזה.
‏אין צורך לסבך עכשיו את הדברים.
‏לדעתי אין צורך לשקול אף אדם אחר.
‏שי-אן במקום הכי קשה.
‏בטח כואב לה הראש בטירוף.
‏אנחנו לא טובות במשחקים.
‏נכון.
‏איך נראיתי במשחק? נואשת מדי?
‏האמת היא שהיית יפה.
‏באמת? ‏-כן.
‏באמת. ‏-אבל בסוף…
‏אסור היה לי לתפוס את רגלה. ‏-נכון.
‏למה הוא אמר לי לעשות את זה? ‏הוא לא הבין כלום!
‏תפסי את הרגל שלה, מין-סול.
‏תפסי את הרגל שלה. תרדי.
‏למה הוא אמר לי לעשות את זה? ‏הוא לא הבין כלום!
‏הייתי צריכה לדחוף אותה, ‏אבל הוא אמר לתפוס את הרגל.
‏זה קורע.
‏זה טיפה מאכזב.
‏אני מאוכזבת כל כך. ‏-כן.
‏עדיין, כל עוד אנחנו משתדלות, זה בסדר.
‏את צודקת.
‏נתתי הכול, אבל זה לא עבד. ‏זה לא שלא ניסיתי.
‏השתדלתי מאוד. זה פשוט לא הסתדר. ‏אין מה לעשות עכשיו.
‏זה מזל. מדובר גם במזל בהתאמה.
‏נכון.
‏אם השתדלנו, זה בסדר.
‏כן. ‏-לא ניתן לשלוט
‏במה שיקרה בסוף.
‏במקום לנצח משום שמישהי הקלה עלייך…
‏נכון.
‏עדיף להפסיד אחרי שנתת הכול.
‏זה נכון.
‏הן כל אלה שהפסידו?
‏נכון. כולן הודחו.
‏מסקרן אותי לדעת במי שי-אן תבחר היום.
‏נכון. נראה לי שבתאו. ‏-היא תבחר בתאו.
‏כן.
‏ג'ון-סו כבר נסע פעמיים.
‏כן.
‏אני מקווה שג'ון-סו לא יצא היום לגן עדן.
‏היי.
‏את מגונדרת.
‏רוצה ללכת לחדר שלנו? או…
‏שם.
‏איפה?
‏נלך לשם.
‏נלך לשם. יפה שם.
‏טוב.
‏שי-אן, נותרו רק יומיים.
‏הזמן טס, נכון? ‏-אני יודעת.
‏כן. ‏-יה.
‏הרבה דברים מעסיקים אותך, ‏או שכבר מצאת פתרונות?
‏רציתי לשאול אם הגישה שלי הלחיצה אותך מדי.
‏ממש לא.
‏אני תמיד אומרת לאנשים שתאו לא מלחיץ אותי.
‏הבנתי. פשוט רציתי לשאול אותך את זה.
‏אחרי שחזרת אתמול או עם הזמן…
‏אם הרגשות שלך כלפי ג'ון-סו ‏התחזקו יותר מהרגשות שלך כלפיי,
‏אז מעשיי כלפייך אולי יגרמו לאי נוחות,
‏והתגובה שלו תדאיג אותך.
‏לכן רציתי לשאול איך את מרגישה.
‏בכנות… ‏-כן?
‏אחרי שתי נסיעות לגן עדן עם ג'ון-סו,
‏זה נכון שהרגשות שלי כלפיו התחזקו.
‏כן.
‏אבל זה לא שבחרתי בו.
‏טוב.
‏אם לדבר בכנות…
‏קשה כל כך לדבר איתך על זה, אבל…
‏כן.
‏חשבתי שעדיף לשמוע את זה ‏ממני ולא ממישהו אחר.
‏כן.
‏אני מלחיץ אותך מדי? ‏-לא, תאו.
‏שאמשיך בזה? את עדיין חושבת עליי?
‏את צריכה לומר לי. ‏את יודעת שאני אוהב שהדברים ברורים.
‏אם אני בעדיפות הכי נמוכה מבין השלושה,
‏אני לא רוצה ללחוץ עלייך יותר, ‏אלא אם אני השני.
‏נותרו רק יומיים.
‏אז תצטרכי להחליט במהירות. ‏תהיי נאמנה לעצמך.
‏הייתי נאמן לעצמי והחלטתי לומר לך.
‏אני…
‏מבחינתי… ‏-כן?
‏אלה ג'ון-סו ו… ‏-כן?
‏טוב…
‏ג'ונג-שו. ‏-כן. טוב, אז אני שלישי בתור.
‏ההתלבטות היא בין שניהם. ‏-טוב, תודה.
‏תאו…
‏רציתי לשמוע את זה.
‏כל הפלירטוטים שלי…
‏גרמתי לך אי נוחות? ‏-לא, הערכתי את זה.
‏הבנתי.
‏תאו, אתה… ‏-כן?
‏אלוהים, אני פשוט…
‏באמת, מההתחלה פעלתי בשיא הכוח,
‏אז ידעתי שאולי איפגע.
‏לא, תמיד הבעת את רגשותיך כלפיי,
‏אז האמת היא שממש נמשכתי אליך.
‏אבל כל הזמן יצאתי…
‏לגן עדן. ‏-כן.
‏ופיזית, היינו בנפרד.
‏נכון.
‏כנראה זה היה "רחוק מהעין, רחוק מהלב".
‏כן, אני מסכים.
‏זה היה הדבר הכי חשוב מבחינתי.
‏נכון. ‏-כן.
‏אבל האמת היא
‏שאין סיבה לבכות או להרגיש אשמה,
‏כי אין לי שום חרטות.
‏בעולם האמיתי, ‏אני מביע את עצמי כשאני מחבב מישהי,
‏אבל נדיר שאני מתאהב מהר כל כך.
‏אני לא מישהו שמתאהב בקלות.
‏כל הזמן תהיתי למה הרגשתי ככה.
‏הבנתי שהיחס שלי כלפייך…
‏כן?
‏זה היה כך כשהתאהבתי לראשונה.
‏כן. ‏-לכן התאהבתי בך מהר כל כך.
‏אז אין לי חרטות.
‏כלומר, עשיתי הכול. אפילו נתתי לך פרחים.
‏נראה את הטבעת שלך.
‏והנה טבעת הפרח שלך.
‏נכון שהיא יפה?
‏"התגעגעתי אלייך."
‏אני הולכת. ‏-ביי.
‏קחי את זה איתך.
‏אעבוד קשה ואחטוב לך עץ לבערה.
‏ואבשל לך ארוחות חמות.
‏טוב. ‏-הבנת?
‏הייתי אסיר תודה.
‏גם מבחינתי דובר בזמנים וברגשות מיוחדים.
‏יה.
‏לא הבאתי ממחטות.
‏יה.
‏אין לי חרטות, ואני רוצה להודות לך.
‏מה לא בסדר איתי?
‏כשתחשבי עליי,
‏אני מקווה שתזכרי אותי כמי שהיה לו לב תמים
‏ושהתייחס אלייך כמו אל אהובתו הראשונה.
‏כן, כמובן.
‏לכן אני מצטערת אפילו יותר.
‏הייתי ממש מאושר ו…
‏אוי.
‏יה. סליחה, תאו.
‏זה בסדר.
‏כשהיא אמרה את המילים ההן ובכתה,
‏חשתי הקלה והרגשתי טוב יותר.
‏במקום להיות מאושר, התעצבתי.
‏אבל לדעתי זו הסיבה שחיבבתי אותה.
‏היא כנה בנוגע לרגשותיה.
‏היא מבהירה מה היא אוהבת ומה לא.
‏תפסיק! מה אתה עושה?
‏באיזה כיוון ללכת? מפה?
‏אני לא יודעת.
‏לא, אתה נאה.
‏תודה. את יפה.
‏טוב…
‏אני חש הקלה.
‏בגיהינום… ‏-כן?
‏אני מרגישה שלא בילינו יחד מספיק, ‏אז אני עצובה.
‏זה קצת…
‏אמרתי לו שאני מצטערת.
‏אמרתי לתאו שאני דוחה את חיזוריו.
‏אבל זה כאב יותר כי זה היה תאו.
‏הוא מעולם לא לחץ עליי,
‏והוא תמיד הביע בפניי בכנות את רגשותיו.
‏לכן הרגשתי אפילו גרוע יותר כשדחיתי אותו.
‏הייתי עצובה כל כך.
‏היא יודעת שהוא אדם טוב. ‏-נכון.
‏כשהיא דחתה אותו…
‏היא הרגישה רע. ‏-הרגישה נורא,
‏וזה נעשה בלב כבד. ‏-נכון.
‏בחור שאומר למישהי שאהב אותה ‏כמו שאהב את אהובתו הראשונה…
‏זה היה מגניב כל כך. ‏-נכון.
‏כמעט בכיתי כשאמר את זה.
‏עד כדי כך… ‏-זה ריגש אותי.
‏הוא אהב אותה כמו את אהובתו הראשונה.
‏יה.
‏כשאתה אוהב ככה, בלי להתאפק,
‏אין לך חרטות גם אם זה נגמר.
‏נכון. ‏-ברצינות.
‏אם נתת כל מה שהיה לך,
‏כשהדברים מסתיימים אתה ממשיך בלי חרטות.
‏תאו כזה אדם מדהים.
‏הוא בטח חש עכשיו שלווה.
‏כן. ‏-נכון.
‏שי-אן לא תשכח אותו. ‏-היא תמשיך לחשוב עליו.
‏היא תיזכר בו בחייה. ‏-כן.
‏תאו באמת גורם לאנשים לחשוב.
‏את בסדר, מין-סול? ‏-מה?
‏את בסדר?
‏אני נראית בסדר? ‏-לא.
‏לא נראית בסדר.
‏אני ממש מדוכאת עכשיו.
‏לכי לדבר עם ג'ון-סו. ‏הוא בדיוק נכנס לחדר הבנים.
‏תשאלי אותו ישירות ותבהירי את המצב. ‏-כן.
‏במקום לא להיות בטוחה. ‏-זה ישיר.
‏אוכל לדבר איתו אחרי ארוחת הערב? ‏-אולי זה יהיה מביך.
‏עדיף עכשיו. זו דעתי.
‏נראה שגם ג'ון-סו שקוע במחשבה. ‏-כן.
‏באמת?
‏טוב, אלך לשאול.
‏רוצה לדבר?
‏אני? ‏-כן.
‏נראה שהרבה דברים העסיקו אותך.
‏לא ממש.
‏באמת?
‏היא זו שהרבה מעסיק אותה.
‏אנשים אומרים שהמקום הזה יפה כל כך.
‏הוא לא רע.
‏לדעתי זו הנקודה הכי טובה.
‏באמת? ‏-כן.
‏את בטח מאוכזבת מאוד.
‏אני? כן. ‏-כן.
‏היה נחמד אילו יכולת לבקר יותר בגן עדן.
‏כן. לכן הייתי נחושה כל כך לנצח היום במשחק.
‏כן.
‏אבל נכשלתי בגדול. ‏-כן.
‏למה עשית את זה? ‏-נכון?
‏היית צריכה להשתדל יותר. ‏הייתי צריך לייעץ לך עוד.
‏באמת השתדלתי. ‏-כן.
‏פינקו אותך, נכון?
‏על מה את מדברת?
‏משום שהיית כל כך הרבה בגן עדן.
‏לא. ‏-באמת, אתה לא צריך לנסוע היום.
‏תפסיק לנסוע.
‏נסעת מספיק.
‏אני לא צריך לנסוע לגן עדן. ‏-כן.
‏אבל זה עדיין יכול לפגוע.
‏ברגשות שלך? ‏-כן?
‏למה הם ייפגעו? ‏-אוכל להיפגע אם…
‏אי היציאה לגן עדן היא לא העניין.
‏כן.
‏זה מה שזה.
‏מה אמרת? ‏-מה?
‏על מה אתה מדבר עם עצמך?
‏"על מה אתה מדבר?"
‏נראה שאתה מוטרד מאוד.
‏אני? ‏-כן, אני…
‏הייתי סקרנית מאוד. ‏-כן.
‏לכן רציתי לדבר.
‏סקרנית בנוגע למה?
‏אחרי שכולם נסעו אתמול… ‏-כן?
‏רציתי לדעת למה רצית לדבר איתי.
‏דיברתי על זה גם עם שי-אן. ‏-כן.
‏בדיוק אמרתי לה.
‏בהתחלה ראיתי במין-סול יותר אחות קטנה.
‏כן. ‏-אבל אמרתי שאני חושב עליה.
‏נכון.
‏אמרתי לה שעוד לא הבנתי ‏איך אני מרגיש בנוגע לזה.
‏אמרתי לה אתמול בארוחת ערב כשלא הייתי חייב.
‏אתמול? ‏-כן.
‏אבל אני לא סקרנית בנוגע למה שעשית אתמול.
‏אני רוצה לדעת למה ניגשת אליי.
‏אמרתי לך שעל זה שי-אן ואני דיברנו.
‏אז אתה לא יכול לדבר על זה? ‏-לא, שחשבתי עלייך.
‏הבנתי. ‏-לכן רציתי לדבר איתך.
‏אבל בחרתי בשי-אן ‏כי הרגש שלי כלפיה חזק יותר.
‏בקיצור, דיברתי עם שי-אן ‏וביליתי איתה יותר זמן,
‏ולמרות כמה רגעים קשים,
‏בסוף קיבלתי אישור לרגשות שלי כלפי שי-אן.
‏השלמתי עם הרגשות שלי.
‏בשלב הזה, מה שמלחיץ ומדאיג אותי
‏זה שאתן הכול לשי-אן, ‏וזה עדיין לא יספק אותה.
‏בנוסף,
‏ניסיתי להיות כן,
‏אבל חשפתי לרגע שאני לא החלטתי.
‏עכשיו על שי-אן להחליט.
‏הוא הביע את עצמו כאן ברהיטות. ‏-כן.
‏לכן התחלתי לתהות
‏אם הייתי מבחינתך יותר ‏כמו אחות צעירה ידידותית.
‏זה מה שחשבתי בהתחלה.
‏אבל באמצע קצת התלבטתי והייתי מבולבל.
‏מתי? אחרי שחזרנו מגן עדן?
‏כן, כשחזרנו. ‏-באמת?
‏היית שבור ומבולבל? ‏-כן, הייתי מבולבל.
‏למה? מה הסיבה?
‏הסיבה הייתה הפעם השנייה שלי בגן עדן איתך.
‏כן. ‏-אז…
‏היה לי למי להשוות אותך.
‏יו-ג'ין. ‏-כן, אם אנחנו מתקטננים.
‏כן. ‏-אז…
‏לא ניסיתי להשוות אותך.
‏אבל באופן טבעי, שני המצבים חפפו זה את זה.
‏נהניתי הרבה יותר בפעם השנייה.
‏טוב. ‏-כן.
‏אם לומר בפשטות. ‏-כן.
‏האוכל היה טעים יותר, ‏והשיחות שלנו היו ממש כיפיות.
‏כל הזמן חשבתי, "זה לא טוב יותר?"
‏כן.
‏זאת הייתה הסיבה. ‏-כן.
‏הבנתי.
‏ככה זה היה.
‏לא היה לי מושג שאתה מתלבט.
‏לרוב אני לא מפגין את זה. ‏-בדיוק.
‏לכן גם אני לא הראיתי את זה.
‏אבל כל הזמן חשבתי עליך.
‏הייתי בגן עדן רק איתך.
‏אני יודע.
‏נהניתי איתך כל כך.
‏לא הכרתי כל כך את האחרים. ‏-כן.
‏אני עדיין במצב שלא נראה לי שאלמד עוד הרבה.
‏כן.
‏אז אמשיך לבחור בך.
‏זה פשוט ככה.
‏אני מנסה לא להלחיץ אותך. ‏-טוב.
‏אני לא לחוץ.
‏אתה לא? ‏-פשוט…
‏אז תהיה לחוץ טיפה.
‏זה כזה לא נעים.
‏באמת?
‏לא.
‏הגעתי לשלב הזה כשאני גם מנסה להיות כן, אז…
‏באמת.
‏אני מבין את הרגשות שלך.
‏אבל…
‏אני לא רוצה שתרגיש שלוחצים עליך,
‏אבל אני כן רוצה שתחשוב עליי.
‏אני מקווה שלא תרגיש אי נוחות בחברתי.
‏בסדר, אני לא. ‏-כן.
‏אני בסדר. ‏-אעשה כמוך.
‏במקום אי נוחות,
‏פשוט הרגשתי לא נעים.
‏הבנתי.
‏רציתי לדבר על זה.
‏ואני אסיר תודה שאת מדברת איתי.
‏אם לא תצא היום לגן עדן, ‏בוא נאכל יחד ארוחת ערב.
‏"נאכל יחד ארוחת ערב."
‏ונוכל דבר עוד.
‏הזיכרונות שלי עם ג'ון-סו יישארו לאורך זמן,
‏ואני אסירת תודה לו.
‏לכן אני מרגישה אהבה-שנאה כלפיו.
‏כשאני אומרת "אהבה-שנאה", ‏כוונתי לאהבה ושנאה!
‏זה מרתיח.
‏מה אפשר לעשות? איאלץ לסבול את זה.
‏היא מקסימה.
‏היא מין-סול התינוקת! תינוקת קטנה.
‏נותרו רק יום או יומיים,
‏והדברים מתחילים להתבהר. ‏-באמת.
‏ג'ון-סו הבהיר את המצב. ‏-כן.
‏מין-סול לא תהיה מבולבלת.
‏נכון מאוד.
‏שניהם אמרו את הדברים הכי טובים שיכלו.
‏לא רק מין-סול אלא גם ג'ון-סו
‏לא יהיו מבולבלים. ‏-נכון.
‏הוא ימשיך להתקדם. ‏-כן.
‏תמיד קשה יותר להיות זה ‏שמחכה להיבחר מאשר זה שבוחר.
‏זו גם דעתי. נכון? ‏-כן.
‏אתמול עם שי-אן…
‏התאפקתי ולא הבעתי את עצמי ‏עד לנקודה שבה הרגשתי רע.
‏אני מתחרט על זה.
‏התאפקת? ‏-כן.
‏זה משום שהקצב פה שונה מאשר בעולם שבחוץ.
‏אבל הרעיון הזה שצריך להחליט
‏ולהיהפך לזוג כדי ליצור תוצאה…
‏מעניין אם זה אפשרי ‏עם רמת האינטנסיביות במקום הזה.
‏זה לא קל. ‏-נכון.
‏אני בהחלט אתקדם הלאה עכשיו עם שי-אן.
‏בוודאות? ‏-כן.
‏החלטת? ‏-כן.
‏אז במי תבחרי?
‏אני?
‏אבל… ‏-יה.
‏דברי. ‏-אני באמת…
‏מה? ‏-בכנות, אני באמת…
‏הבנתי שאני רצינית יותר בנוגע לזה ‏מכפי שחשבתי.
‏אני יודעת, נכון?
‏כן. ‏-כן, גם את עומדת לבכות.
‏כן.
‏להתעניין בו זמנית בכמה אנשים זה…
‏קשה להתמודד עם זה.
‏זה לא משהו שאפשרי בחוץ.
‏אבל כאן זה אפשרי.
‏אבל הרגשתי משהו כלפי כמה אנשים באותו זמן,
‏אז הרגשתי כאילו זה…
‏מאוד… ‏-מציף?
‏לא, לא מציף.
‏פשוט הרגשתי כמו אדם נוראי.
‏אל תחשבי ככה. ‏-אני יודעת.
‏אבל זה גם נכון.
‏כן. ‏-אבל…
‏זה משתנה מיום ליום.
‏וכל דבר קטן שהם עשו…
‏גרם לרגשות שלי להשתנות במהירות. ‏-נכון. אמת.
‏אוי, זה בטח משגע אותך.
‏ברצינות, בימים המעטים האלה…
‏אבל עדיין… כן.
‏כשאני במערכת יחסים,
‏אנחנו מבלים המון ביחד ומביעים חיבה.
‏אני אוהבת אינטראקציות רגשיות עם אהבה,
‏אפילו אם זה טיפה נדוש,
‏אבל נראה שג'ון-סו הוא לא
‏טיפוס חם או ידידותי,
‏אז חשבתי שאם נהיה זוג, יהיו בעיות.
‏אולי בסוף אהיה ממש נסערת. זה מה שחשבתי.
‏האמת, אי אפשר לשנות אישיות של מישהו.
‏זה מבלבל.
‏אז…
‏אני לא יודעת.
‏הראש שלי עומד להתפוצץ.
‏היא מודעת מאוד לשוני ביניהם.
‏היא גם יודעת שאישיות לא משתנה.
‏היא יודעת.
‏אבל נראה לי שג'ון-סו יהיה מקסים בתוך קשר.
‏גברים נוקשים שמביעים את חיבתם ‏דרך מעשים הם גם מקסימים.
‏הם מקסימים מאוד. ‏-כן.
‏אבל הבעיה מבחינת שי-אן ‏הייתה איך שהוא מדבר אליה.
‏היה קשה לשי-אן לסבול את זה.
‏בכל מקרה, שי-אן אמרה ‏שהיא תבחר אחד מבין השניים.
‏כן. ‏-ג'ון-סו או ג'ונג-שו.
‏נכון.
‏אבל היא תנסה פעם אחרונה עם ג'ונג-שו?
‏נראה לי שכן.
‏נראה לי שהיא תבחר בג'ונג-שו. ‏-גם לי.
‏מה דעתך? הוא לא מסכים.
‏למה אני מרגיש שזה יהיה ג'ון-סו?
‏הסיבה היא שאילו נהנתה אתמול עם ג'ון-סו
‏כמו בדייט הראשון שלהם בגן עדן,
‏היא הייתה בוחרת בג'ונג-שו היום.
‏אבל אתמול היה מאכזב מאוד.
‏לא יהיה מהיר יותר מבחינתה
‏לצאת עוד פעם איתו היום כדי לראות ‏אם היא מרגישה משהו כלפיו?
‏במקום לבדוק שוב עם ג'ונג-שו ‏ואז להשוות אותו לג'ון-סו,
‏ולהיות מבולבלת בנוגע לבחירה…
‏נכון. ‏-יהיה קל יותר לוודא שזה ג'ון-סו
‏או לשחרר אם הוא לא בשבילה.
‏ג'ין-יונג צודק.
‏זה מה שאני הייתי עושה.
‏ג'ון-סו? ‏-כן.
‏שתצא עם ג'ון-סו.
‏הלוגיקה הזו הגיונית.
‏אבל שי-אן אולי חושבת אחרת. ‏-ההיגיון לא מוביל את שי-אן.
‏נכון.
‏הדייט הראשון שלה בגן עדן היה עם ג'ונג-שו.
‏זה השפיע עליה מאוד.
‏אז אני לא בטוחה. ‏אני מרגישה שהיא תצא עם ג'ונג-שו.
‏כדי להיות בטוחה לחלוטין… ‏-כן.
‏כדי לאשר את רגשותיה.
‏במקום לא לבחור בו ולהתחרט,
‏היא תצא שוב. ‏-היא רוצה לאשר.
‏ואז היא תחליט.
‏אבל אם היא כן תבחר בג'ונג-שו,
‏נראה לי שהמשמעות תהיה ‏שהיא בוודאות רוצה אותו.
‏במצב הזה לא נראה לי ‏שהיא תעשה משהו חסר אחריות
‏ותצא שוב עם ג'ונג-שו ‏כדי לגלות שוב איך הוא מרגיש.
‏נכון, כי היא הביעה בבהירות ‏את הרגשות שלה לתאו.
‏נכון.
‏טוב. מה איתך, האנהיי?
‏גם לי נראה שזה יהיה ג'ונג-שו.
‏אז בואו נתערב.
‏"נתערב." ‏-המפסיד יקנה אוכל.
‏בטח, נשמע טוב.
‏למה בא לך כל כך להפסיד כסף?
‏עדיין לא בוחרים בזוגות הסופיים. ‏-זה אומר שיש לי ביטחון.
‏יש לה ביטחון.
‏נשמע טוב.
‏נתחלק בין שלושתנו. ‏-נשמע טוב.
‏אין לי מושג. ‏אני סקרן לראות במי שי-אן תבחר.
‏הבחירה שלה תפתיע את כולם.
‏באמת?
‏היא תפעל בניגוד לציפיות?
‏- גיהינום - 17:00 -
‏עכשיו אנחנו נתאים את הזוגות ‏שיצאו לדייט יחד בגן עדן.
‏- לי שי-אן -
‏- פארק הא-לין -
‏- צ'ונג יו-ג'ין -
‏הבחורים בטח לחוצים.
‏הם בטח רועדים.
‏ליבם מאיץ. ‏-אנחנו מרגישות את זה!
‏הוא הולם מהר כל כך. ‏-הם תוהים, "זה אני?"
‏נתחיל עם המקום הראשון, לי שי-אן.
‏אנא בחרי את הגבר שאיתו תרצי לצאת לגן עדן.
‏זה יהיה ג'ון-סו.
‏כן. ‏-זו גם דעתי.
‏האדם שאני רוצה לצאת איתו לגן עדן הוא…
‏אחרי הדייט השני שלי עם ג'ון-סו,
‏הבנתי עד כמה ‏האישיות שלו שונה מזו של ג'ונג-שו.
‏ג'ון-סו הוא טיפוס קשוח,
‏שעה שג'ונג-שו הוא טיפוס מתוק ועדין יותר.
‏האם אעדיף מישהו עדין יותר?
‏או שאזרום עם משאלת הלב שלי?
‏גם אם הוא עדין פחות,
‏האם לצאת עם מישהו שכיף לי איתו?
‏זה מה שגורם לי להתלבט.
‏היא מתלבטת.
‏לגמרי. ‏-כן.
‏אבל נשמע שהיא נוטה בכיוון של ג'ון-סו.
‏נכון?
‏הלב שלה נמשך אליו. ‏-היא מחבבת אותו יותר.
‏רגע, שנייה.
‏למה אנחנו סקרנים כל כך ‏בנוגע למי ששי-אן רוצה לצאת איתו?
‏אני עסוקה מספיק עם החיים שלי,
‏אבל אני מתה לדעת עם מי היא תצא לדייט.
‏אני סקרן. ‏-אני סקרנית נורא.
‏כולי בלחץ. ‏-כן.
‏האדם שאני רוצה לצאת איתו לגן עדן הוא…
‏לי שי-אן בחרה ב…
‏- בפרק הבא -
‏אוכל לעשות כל מה שאני רוצה.
‏פשוט צריך לפעול.
‏זה לילה מלא דאגות.
‏יש עוד משהו שאתה רוצה לשאול אותי?
‏אני לא טיפוס שדברים כאלה מסקרנים אותו.
‏הרגשתי שהוא באמת לא מעוניין בי.
‏זה היה כך מההתחלה,
‏וזה לא השתנה.
‏אפשרת לי להשתתף בזה ברצינות.
‏כעת תקבלו החלטה סופית.
‏האדם שאני רוצה לצאת איתו מהגיהינום הוא…
‏תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם