‫- לי שי-אן -
‫- צ'ונג יו-ג'ין -
‫- קים מין-סול -
‫- בה ג'י-יון -
‫- קים היי-ג'ין -
‫- קים א-רין -
‫- פארק הא-לין -
‫- קים טה-הואן -
‫- קוק דונג-הו -
‫- ג'אנג תאו -
‫- קים ג'ונג-שו -
‫- יוק ג'ון-סו -
‫- אן ג'ונג-הון -
‫- גיהינום לרווקים -
‫הבחור שבחרתי לצאת איתו לגן עדן הוא…
‫יוק ג'ון-סו.
‫בבקשה!
‫נכון.
‫הגיונית זה היה התור שלו לנסוע.
‫בדיוק. ‫-טוב…
‫היא כבר נסעה עם תאו וג'ונג-שו.
‫ההתאמה של לי שי-אן היא יוק ג'ון-סו.
‫תכייף.
‫…יוק ג'ון-סו.
‫יוק ג'ון-סו. ‫-ידעתי.
‫בבקשה תצא החוצה.
‫נלך.
‫למה התעכבת?
‫למה אני…
‫נבוכה כל כך?
‫מוזר לצאת איתך לגן עדן.
‫אני יודע, נכון?
‫לא חשבתי שאצא היום
‫כי לא ממש הבעתי את הרגשות שלי.
‫הבעת אותם. ‫-באמת?
‫זאת הקלה.
‫זה עשוי להיות מהנה מעבר לצפוי.
‫טוב, שניהם התאפקו מאוד.
‫זה יהיה כיפי. ‫-באמת?
‫בדיוק. ‫-כי…
‫הם נזהרו כשג'ונג-שו ומין-סול היו בסביבה.
‫הם יכולים לכייף בלי לדאוג בנוגע לאחרים.
‫ההתאמה הזוגית היומית לגן עדן נגמרה.
‫להישאר מאחור זה…
‫די ממרמר.
‫זה לא נהדר.
‫אתה בהחלט מרגיש שאתה בסכנה.
‫תאו המסכן.
‫וואו, זה…
‫ככה זה הסתדר. ‫-תאו…
‫למה תאו היה צריך לצאת ולראות אותם הולכים?
‫תהיה לו הזדמנות, נכון?
‫כן. לפחות אחת. ‫-נקווה.
‫הזדמנות לתאו? ‫-אני רוצה שתאו יצליח.
‫זה יצא בדיוק כפי שציפיתי.
‫בדיוק כפי שציפית. ‫-כן.
‫האמת היא שלא חזית את זה.
‫זה נכון. אני לא. ‫-גם אני לא.
‫ברצינות.
‫נכון? ג'ון-סו? ‫-ממש לא.
‫לא חשבתי שזה יהיה הוא. ‫-באמת.
‫היא כל הזמן רמזה.
‫חשבתי שזה יהיה ג'ונג-הון במפתיע.
‫מה? ‫-מישהו שונה לגמרי.
‫על מה את מדברת?
‫ג'ין-קיונג, זה לא העניין. ‫-זה לא? טוב…
‫סליחה.
‫- גן עדן ‫קים א-רין וקוק דונג-הו -
‫ניסע בזהירות. ‫-טוב.
‫המכונית נשמעת מדהים. ‫-כן, המנוע נשמע מדהים.
‫אלוהים, הלב שלי דופק במהירות.
‫גם שלי.
‫כשאני נכנס למכונית כזאת, ‫הלב שלי הולם בחוזקה.
‫תישען קצת קדימה? זה בסדר?
‫הכול טוב. ‫-תודה. איזו התחשבות.
‫הזמן טס, נכון? ‫-הוא באמת טס.
‫עברנו יותר מחצי. ‫-זה לא ייאמן.
‫עברנו יותר מחצי.
‫זה הביקור הראשון שלי בגן עדן.
‫נכון.
‫אנחנו חוצים את הנהר.
‫דונג-הו חוצה…
‫דונג-הו על גשר דונגהו?
‫דונג-הו על גשר דונגהו.
‫אחשוב על זה בכל פעם שאחצה את הגשר הזה.
‫זה יהיה כזה כבוד.
‫אחשוב על זה בכל פעם.
‫זה השם. גשר דונגהו.
‫בדיוק.
‫מלא משמעות.
‫זה כמו חלום.
‫- גן עדן ‫שי-אן וג'ון-סו -
‫הפעם השלישית נעימה.
‫תיהנה. ‫-כן, ההרגשה טובה.
‫עברנו את נקודת חצי הדרך. ‫-כן.
‫מחר כבר היום השביעי.
‫אני קצת… ‫-כן.
‫כייפתי כל כך עד היום השלישי או הרביעי.
‫כן. ‫-פגשתי אנשים, יצאתי לגן עדן…
‫אבל עכשיו אני כבר לא מזהה את הרגשות שלי.
‫אם היו שואלים אותי על הרגשות שלי…
‫כן. ‫-לא הייתי יודעת איך לענות.
‫כן. ‫-זה מה שאני חווה.
‫זה מובן.
‫המוח שלי לפתע מתמלא במחשבות…
‫כן.
‫אז האנרגייה שלי ירדה מאוד.
‫אני מבין. ‫-כן.
‫משום שיש לה המון אפשרויות, ‫זה מעמיס על המוח.
‫ולדעתי היא חושבת עכשיו ‫יותר ברצינות על האפשרויות שלה.
‫בהתחלה היא באה ורצתה לכייף.
‫אבל היא מתחילה לחשוב יותר לעומק ‫אחרי שהיא ראתה כמה כולם נהדרים.
‫הווייב נהדר. ‫-וואו, זה נהדר.
‫סליחה. ‫-וואו, קפה.
‫זה נראה טעים.
‫תודה על האוכל.
‫תודה.
‫זה כרע עוף?
‫כן. רוצה לטעום? ‫-כן.
‫טוב.
‫זה שונה מחזה עוף.
‫תודה.
‫הנה הרוטב.
‫זה טוב? זה טעים?
‫זה טעים, נכון? ‫-זה טעים כל כך.
‫ההרגשה שלך השתפרה?
‫אני מאושרת כל כך.
‫את בטוחה? ‫-לגמרי.
‫אז למה המבט הזה?
‫לגמרי.
‫זה טעים.
‫אתה מבוגר ממני, נכון?
‫בן כמה אתה? ‫-סביר להניח.
‫נולדתי ב-1996.
‫ב-1996? ‫-כן.
‫ואת בטח נולדת ב-1988?
‫ב-1999. ‫-ב-1999?
‫כן.
‫אז בת כמה את? 26? ‫-אתה צעיר מכפי שחשבתי.
‫אני בת 25 עכשיו.
‫עשרים וחמש. נכון.
‫אז אתה מבוגר יותר.
‫זה כאילו ברחנו היום.
‫נכון? בדיוק. ‫-כן.
‫ממש לא חשבתי שזה יקרה.
‫בכנות. ‫-מה?
‫חשבתי שלא אהיה פה היום.
‫הרגשתי אי ודאות. ‫-כן.
‫אני חשבתי
‫שלא הבעתי את רגשותיי כלפייך ‫כפי שאחרים הביעו.
‫אז לא פיתחתי ציפיות.
‫אבל אז הם קראו בשמי.
‫כן.
‫חשתי הקלה והופתעתי.
‫הבנתי. ‫-כן.
‫זה לא היה כפי שציפיתי.
‫הבנתי.
‫אתמול
‫הייתי אסירת תודה שבאת אליי. ‫חשבתי שאנחנו צריכים לדבר.
‫חשבתי שהבעת את עצמך היטב.
‫אתמול? ‫-כן.
‫באמת?
‫למה לא ענית לשאלה?
‫מה?
‫האדם שאתה רוצה לקחת לגן עדן.
‫- אתמול בלילה -
‫אז…
‫עם מי אתה רוצה לצאת, ג'ון-סו?
‫לגן עדן?
‫למה את עושה לי את זה?
‫פשוט אשתה.
‫דיברתי הרבה עם תאו,
‫וקיבלתי רושם כללי בנוגע לרגש שלו כלפייך.
‫לכן…
‫ניסיתי להיזהר יותר.
‫אני יודע בדיוק מי מעוניין בך כעת,
‫אז לא רציתי לחשוף את זה באקראיות ‫במהלך משחק שתייה.
‫גם לא הזכרתי את זה כמו שצריך קודם.
‫זאת הסיבה.
‫היא מרוצה. ‫-זו תשובה טובה.
‫היא אוהבת את התשובה שלו. ‫-כן.
‫הוא התחשב ביריבים שלו.
‫כן.
‫בכנות,
‫אני מרגישה שאני מתאפקת ‫עם הרגשות האמיתיים שלי
‫מול האנשים שיצאתי איתם לגן עדן.
‫למה?
‫הרגשות שלי כל הזמן משתנים.
‫הם יחשבו שמה שאמרתי להם ודאי…
‫נכון.
‫או שזה עלול להוביל לאי הבנות…
‫נכון. ‫-…לפני שאחליט.
‫נכון. ‫-לכן…
‫אני מתאפקת כשאני רוצה להביע את עצמי.
‫הבנתי.
‫אז…
‫אחרי היום…
‫אני רוצה לעשות סדר במחשבות שלי במהירות…
‫כן.
‫ואני פשוט רוצה להביע את עצמי בחופשיות.
‫כן.
‫אבל… ‫-אם אני מחבבת גבר, אני רוצה לומר לו.
‫מדובר ברגשות מעורבים?
‫אני פשוט צריכה לחשוב על הרבה דברים.
‫בהתחלה
‫פשוט שמחתי וכייפתי.
‫אבל עכשיו… ‫-כן.
‫אני פוחדת.
‫אני מבין. ‫-כן.
‫התחלתי להרגיש ככה היום. ‫פתאום הייתה לי נפילת אנרגייה.
‫באמת?
‫כן. ‫-אני מבין את זה.
‫אבל גם כשאת מתלבטת ומתבלבלת, ‫את עדיין מי שאת.
‫זו דעתי.
‫גם ככה אלה החלטות ‫שתצטרכי לקבל בסופו של דבר,
‫אז בינתיים תשכחי מהן.
‫פשוט ניהנה מהאוכל הטוב פה
‫ונדבר בכיף. ‫-טוב.
‫פשוט נכייף ונלך. ‫-בטח.
‫קחי את הדברים בקלות. ‫-כן.
‫לא צריך להיות רציניים מדי. ‫-כן.
‫נעשה את זה. ‫-והיום אני אתמקד בך.
‫יופי. ‫-כן.
‫זה… ‫-נראה שמרגיע מאוד לדבר עם ג'ון-סו.
‫נכון.
‫ג'ון-סו גורם לאנשים להרגיש בנוח ‫בזכות העצות שלו.
‫כן.
‫לדעתי שניהם חולקים רמה זהה של כנות.
‫יש להם מזג דומה. ‫-כן, נכון.
‫הם ישירים ולא…
‫לא נוח להם להיות רציניים.
‫במקום לחשוב יותר מדי, ‫נקווה ששי-אן תוכל לכייף עם ג'ון-סו.
‫אבל אם תסתכלו על אנשים שיש להם ‫הרבה אפשרויות והם חושבים יותר מדי,
‫תראו שבסוף הם נותרים רווקים.
‫זה נכון. ‫-לא ציפינו לתגובה הזאת.
‫אנשים עם מעט אופציות ‫מתחתנים ברגע שמישהו צץ.
‫ראיתי את זה קורה הרבה בקרב מכריי.
‫אני לא אומרת ששי-אן תסיים לבד.
‫אני מקווה שהיא תמצא אושר.
‫בכל מקרה, היא פופולרית.
‫נכון. ‫-זה דורש הרבה מחשבה.
‫חושבים יותר מדי ולפעמים קשה להחליט.
‫נכון, והיא לא סתם אומרת את זה. ‫שי-אן באמת לא בטוחה.
‫היא באמת מתלבטת.
‫סלט, פירות, שמפניה… ‫-פירות? אני מת על זה.
‫קחי. ‫-זה נראה טעים. תודה.
‫עכשיו, הנה מבחן.
‫את יודעת לפתוח בקבוקים? ‫-תשתדל.
‫מעולם לא ניסיתי את זה.
‫זה לא עובד? ‫-לא, זה בסדר.
‫הצלחתי.
‫זה נראה כזה טעים.
‫נעים להכיר.
‫נעים להכיר? ‫-כן.
‫זה נחמד.
‫זה בוודאות גן עדן.
‫אני לא יודע איך הטעם.
‫זה טעים. ‫-טעם השמפניה.
‫מה זה? טופו?
‫ננסה. נטעם.
‫זה נראה כמו טופו. ‫-נכון?
‫תעביר לי סכין? ‫-בטח.
‫זאת הסכין?
‫כל סכין זה טוב.
‫למה זה מסובך כל כך?
‫הצד הזה שלו מקסים באופן מפתיע.
‫כן. ‫-המשפט ההוא הראה את צידו הגמלוני.
‫הוא לא מעמיד פנים שהוא מושלם. ‫-זה נחמד.
‫גם אני צריך להעמיד פנים שאני לא יודע כלום.
‫טוב. בתיאבון.
‫תודה.
‫זה טעים.
‫באופן כללי, לאכול אוכל בגיהינום ‫זה כמו ללעוס אבנים.
‫בדיוק.
‫פה אפשר ללעוס רק עם החניכיים.
‫תראי. לא צריך שיניים לאבוקדו.
‫אמת.
‫אני סקרן בנוגע לעבודה ולגיל שלך.
‫אני ממש רוצה לדעת בת כמה את.
‫אפשר לנחש? ‫-אתה הכי סקרן לגבי גילי?
‫לא, עבודתך. ‫-עבודתי?
‫אני חושב בוודאות שאת צעירה ממני.
‫אני חושב שבסביבות עשרים…
‫בסביבות עשרים…
‫עשרים…
‫ושש?
‫למעשה שלוש שנים פחות.
‫אז אני חושב שאת בת 23.
‫לא, דבר בכנות. ‫-עשרים ושלוש.
‫עשרים ושלוש? ‫-כן.
‫אני בת 25.
‫הייתי קרוב…
‫בהית בי כאילו זה הפרש ענק.
‫שנה אחת זה הפרש ענק. ‫-נכון.
‫שנה שלמה.
‫עשרים וחמש. תנחשי את גילי.
‫את אולי מבוגרת ממני.
‫אולי עברתי הרבה בחיים. ‫-לא נראה לי.
‫בוודאות לא.
‫למה את בטוחה כל כך לגבי זה?
‫אני מרגישה
‫שאתה מבוגר יותר ממני.
‫אבל לא ממש 30, אז כנראה 29.
‫ואוסיף לזה שנה.
‫אז בן 30.
‫עשית את זה כי נראיתי מרוצה מ-29?
‫כן. שלושים?
‫שלושים? ‫-את צודקת.
‫באמת? ‫-כן, אני בן 30.
‫את צודקת.
‫אתה נראה בגיל הזה.
‫והעבודה שלך…
‫אני חושב…
‫כשאני מביט בבגדים שלך והכול,
‫נראה שאת יודעת מה יפה לך.
‫אני חושב שאת אולי דוגמנית או עוסקת בצילום?
‫כן. ‫-נכון?
‫אני מדגמנת בפרסומות.
‫זאת העבודה שלי.
‫אני מדגמנת בפרסומות.
‫כבר שלוש שנים שאני מדגמנת לחברת קוסמטיקה.
‫אני גם מדגמנת ביגוד לחתונה ובגדי ספורט.
‫- קים א-רין, בת 25 ‫דוגמנית -
‫זאת העבודה שלי.
‫את מצטלמת ועושה פוזות עם הכתפיים ככה?
‫אתה די טוב.
‫לא עושים את זה ככה? ‫-אני אוהבת פוזות עם הכתפיים.
‫זה מעניין כל כך.
‫פעם דגמנת בגדי כלה?
‫כן.
‫כמה פעמים התחתנת? ‫-נראה לי ששלוש פעמים.
‫וואו, אלה חיים די מרגשים.
‫זה היה כזה…
‫אקראי… ‫-כן.
‫כיף לנחש ככה.
‫אין לי מושג מה שלך.
‫מה? העבודה שלי? ‫-כן.
‫כן.
‫תנסי.
‫נראה שאתה עובד במשרד.
‫איך אתפרנס אם לא?
‫את חושבת שאני יושב בבית?
‫אני באמת עובד במשרד.
‫אז צדקתי בנוגע לזה שאתה עובד במשרד?
‫כן, אני רואה חשבון מוסמך.
‫רואה חשבון? ‫-כן.
‫וואו, אין מצב.
‫הייתה לי הרגשה שזה יהיה משהו רציני.
‫המשרד שלך, במקרה, ביונגסאן?
‫כן.
‫כי… ‫-אמורה…
‫איך ידעת? ‫-אוכל לומר את זה?
‫הייתי שם לאחרונה לצילומים. ‫-כן. זה בדרך כלל…
‫מכיר את בניין אטוד? ‫-כן.
‫אני עובדת שם הרבה.
‫דרכינו אולי הצטלבו. ‫-זה אפשרי.
‫יש שם מסעדות טובות מתחת לאדמה.
‫נכון.
‫מתי היית שם לאחרונה?
‫אני שם לפחות פעם בחודשיים-שלושה.
‫בטח חלפנו זה על פני זה. ‫-נכון?
‫היינו ממש קרובים. וואו, איזה מגניב.
‫יש ביניהם חיבור. ‫-כן.
‫אחת לחודשיים זה…
‫כן. זה לא כזה הרבה. ‫-נכון.
‫לא נראה לי שדרכיהם הצטלבו הרבה.
‫גם מסקרן אותי איפה אתה גר.
‫כן, גם אני סקרן.
‫משום שאתה עובד בסיאול… ‫-כן.
‫אם את צריכה להצטלם הרבה,
‫תגורי באזורים כמו נונהיון, ‫אפגוג'ונג, צ'אונגדאם או גנגנאם?
‫סינסה?
‫איפה את גרה?
‫אני גרה בוואנגשימני.
‫ואנגשימני.
‫באמת? ‫-מה?
‫מה העניין? ‫-מה?
‫הוא גר בוואנגשימני?
‫למה אתה מופתע? ‫-גם אני.
‫באמת? ‫-כן.
‫ברצינות?
‫וואו, באמת?
‫זה מדהים כל כך.
‫כן. ‫-נכון.
‫הם אולי ראו זה את זה בעבר.
‫אני גר בוואנגשימני.
‫כבר שמונה או תשע שנים.
‫באמת? ‫-כן.
‫אני שם שנתיים.
‫אני גר שם כבר נצח. ‫אני גר בוואנגשימני די הרבה זמן.
‫אנחנו שכנים. ‫-נכון.
‫אנחנו חברים מהשכונה.
‫לכן פערת כאלה עיניים. ‫-אז…
‫בטח נסענו יחד באותה רכבת לאותו מקום עבודה.
‫איך זה ייתכן?
‫זה מדהים.
‫באמת.
‫זה לא דבר שקורה בקלות,
‫אבל יש לנו הרבה דברים במשותף.
‫אפילו התחלתי לתהות אם זה גורל.
‫להיות מאותה שכונה זה…
‫משמעותי.
‫זה פתאום ענקי.
‫זה עשוי להעלות את רמת העניין שלהם. ‫-נכון.
‫יש תחושה שהם מכירים.
‫נכון.
‫והרעיון של גורל… ‫-נכון.
‫אתה מתאהב באספקט הרומנטי הזה.
‫לבוא הנה משפר את ההרגשה אחרי כל הצרות
‫וזה שפספסנו זה את זה.
‫יכולנו ללכת בהתאמה הראשונה. ‫-כן.
‫אני עדיין מתחרטת על זה כל כך.
‫הבחורה שאני רוצה לצאת איתה לגן עדן היא…
‫קים א-רין.
‫תודה.
‫ג'אנג תאו.
‫מבחינתי זה היה הראשון…
‫כן, נכון…
‫רגע מזעזע.
‫אבל עכשיו
‫אין אף אחד שמסקרן אותי ‫או שאני רוצה ליזום איתו שיחה.
‫אני לא רוצה להמשיך
‫לחשוב או לתהות יותר בנוגע לדברים.
‫אז הלכתי ומצאתי אותך כדי שננהל שיחה
‫ברגע שחזרת.
‫"היי, בוא נפטפט."
‫באמת?
‫ממש נאלצתי לאזור אומץ. ‫-אני מבין.
‫שי-אן ואני החלטנו לשבת בחזית, ‫ואז באת עם ג'ונג-שו.
‫אז למרבה המזל, ארבעתנו התיישבנו יחד.
‫נכון.
‫אבל משום שארבעתנו היינו יחד,
‫התביישתי קצת לקחת אותך הצידה.
‫גם ככה נדרש ממני המון אומץ לדפוק בדלת שלך.
‫באמת. זה היה אמיץ.
‫מה שהפתיע אותי בהתחלה היה…
‫כשג'ון-סו התמים, החיה התמימה שלנו…
‫למה הוא ישב שם?
‫לא ציפית לזה, נכון?
‫במצב הזה… ‫-גם הייתה לו מברשת שיניים.
‫הייתי הולך. ‫-כן.
‫אבל פתאום הוא ביקש לשבת, וברור שאפשרתי לו.
‫כן.
‫היי. יו.
‫מה אתם עושים? ‫-סתם מדברים.
‫באמת? ‫-כן.
‫אוכל להצטרף?
‫תרגיש בבית. ‫-טוב.
‫מה קורה?
‫לא היה לו מושג. ‫-כן.
‫הוא פשוט ישב שם כאילו הוא ראיין אותנו.
‫חשבתי לעצמי, "זה לא יסתדר".
‫וכשג'ון-סו התיישב, עוד אנשים באו.
‫באותו רגע חשבתי, "זה נגמר.
‫"למה שום דבר לא הולך כפי שאני רוצה?"
‫כעסתי והייתי נסערת כל כך ‫שפשוט יצאתי מחדר האוכל.
‫כל הזמן פספסנו זה את זה. ‫הדרך לכאן הייתה עקלקלה.
‫הם עברו דרך ארוכה.
‫נכון.
‫כנראה יש אנשים שדרכם נועדה להצטלב.
‫זה מרגיע כל כך.
‫עודד אותי לצפות בהם. ‫-כן.
‫יש לנו עכשיו זוג ראשון.
‫נכון. ‫-כן.
‫מזל טוב להם. ‫-כן.
‫דונג-הו וא-רין. ‫-כן.
‫חבל לי להרוס את האווירה. ‫-נכון.
‫אבל למה אני כל הזמן ‫חושב על הא-לין ודונג-הו…
‫זו תחושה בלתי נמנעת. ‫-אולי יש שם עוד.
‫כן.
‫דונג-הו לא הצליח להתעשת אז. ‫-נכון.
‫הדברים לא יסתיימו חלק כמו פה. ‫-כן.
‫הרגשות של דונג-הו הם המפתח.
‫את רעבה, נכון?
‫- גן עדן ‫ג'י-יון וטה-הואן -
‫אני גוועת. ‫-אני גווע.
‫נאכל. בתיאבון. ‫-בתיאבון.
‫נקרב את הצלחות.
‫תוכל לפתוח אותו?
‫זה הפחיד אותי!
‫זה היה יכול להיגמר ברע. ‫-נכון.
‫הוא נולד ב-2003 בוודאות.
‫זה הפחיד אותי!
‫תודה. נכון. ‫-הופתעתי שזה נפתח בכזו קלות.
‫תודה.
‫יה, זהירות.
‫אלוהים!
‫הוא כזה חמוד! ‫-הוא כזה חמוד.
‫חייבים לשתות עם טה-הואן.
‫אני מת על שניהם.
‫אז שאני אתחיל?
‫את רוצה? ‫-אתה סקרן?
‫אני תוהה אם לשאול על גילך או על עבודתך.
‫טוב, תבחר.
‫נשאל אחד-אחד.
‫בטח. ‫-אז הגיל שלנו.
‫אז העבודה שלי… ‫-כן.
‫אני מעצבת.
‫אבל… ‫-זה מתאים לך.
‫אני מעצבת חללים.
‫כרגע אני עובדת כמעצבת חללים.
‫אני מסדרת ריהוט באירועים של מותגים
‫שיתאים לתדמית ולערכים שלהם.
‫אני גם תורמת רעיונות לעיצוב הפריטים שלהם.
‫- בה ג'י-יון ‫מעצבת חללים -
‫במה אתה עובד? ‫-אני עובד ב…
‫אני תקליטן. ‫-טוב.
‫אני אמן שמייצר מוזיקה אלקטרונית.
‫באמת?
‫אני גם מנהל מועדון.
‫באמת? ‫-כן.
‫הוא תקליטן? ‫-תקליטן?
‫זה כזה לא צפוי. ‫-הוא מנהל מועדון?
‫הוא תקליטן?
‫אני תקליטן.
‫אני גם מנהל מועדון מחתרתי באיטאוון.
‫בשונה ממה שאנשים מצפים לו ‫כשהם חושבים על מועדונים,
‫שלנו מתמקד במוזיקת האוס.
‫סגנון כזה של מוזיקה ותרבות מסיבות ‫עדיין חדש למדי בקוריאה.
‫אני רוצה להיות חלוץ בקידומו
‫כדי שיותר אנשים יגלו את המוזיקה ‫וייהנו ממנה כדי שתהיה יותר רווחת.
‫- קים טה-הואן ‫תקליטן ובעל מועדון -
‫באמת? ‫-כן.
‫זה לא עלה בדעתי.
‫מפתיע, נכון?
‫מזעזע. ‫-לא מתאים לי, נכון?
‫מעולם לא דמיינתי שאתה יוצר מוזיקה
‫כי חשבתי שתהיה לך…
‫עבודה רגועה יותר.
‫לא היה לך מושג שאני מנהל מועדון, נכון? ‫-שום מושג.
‫שום מושג. ‫-טוב.
‫אבל אפילו אחרי ששמעתי, ‫עדיין קשה לי לדמיין את זה.
‫נכון? ‫-כן.
‫זה פשוט לא מתאים. ‫-כן.
‫אני סקרנית בנוגע לגיל שלך.
‫תנחשי.
‫קודם אגיד לך את הגיל שלי. ‫-בטח.
‫שלושים ואחת?
‫אני צודקת? ‫-כן.
‫אני צודקת? באמת? ‫-כן.
‫מה? ‫-מה?
‫אלוהים.
‫מבוגר מכפי שחשבנו. ‫-בן 31?
‫כן.
‫הוא מבוגר ממני. ‫-הוא מבוגר.
‫חשבנו שהוא יהיה צעיר, בן איזה 22.
‫באמת? ‫-כן.
‫האמת היא שחשבתי שאתה סביב 30.
‫מה? סביב שלושים? ‫-שלושים. כן.
‫למה הוספת שנה? זה מעליב.
‫אני חוזרת בי.
‫באמת? צדקתי? ‫-כן, אני בן 31.
‫הרסתי את הכיף וישר צדקתי. ‫-כן.
‫אני אנסה לנחש את הגיל שלך. ‫-טוב.
‫עשרים…
‫ושבע.
‫עשרים ושבע?
‫עשרים ושש. ‫-עשרים ושש?
‫עשרים וחמש. ‫-עשרים וחמש.
‫אני בת 25. ‫-באמת?
‫אבל… ‫-כן?
‫יש לך וייב בוגר.
‫באמת? ‫-כן.
‫לכן חשבתי שאת מבוגרת יותר.
‫חשבתי שג'י-יון מבוגרת יותר.
‫ברצינות. ‫-כן.
‫אנחנו חייבים לטה-הואן התנצלות.
‫באמת. ‫-סליחה.
‫דיברת הרבה היום עם משנת כללי המשחק.
‫דיברתי הרבה עם משנת כללי המשחק? ‫-כן.
‫האישה? ‫-כן.
‫כשאכלנו קודם…
‫כן. ‫-אחרי המשחק, הא-לין ישבה לידך.
‫- בארוחת הצהריים -
‫מה זה? בחיים לא ראיתי את הלוק הזה.
‫אני? באמת? ‫-כן.
‫נראה שאתה אוהב להרכיב משקפיים.
‫באמת הבאתי הרבה.
‫הם רוצים שתסיר את משקפי השמש.
‫אבל הם קוליים. כמה חבל.
‫זה חבל.
‫זה הפריע לי קצת.
‫אני מבין.
‫זה הכול. ‫-אני מבין.
‫קצת. ‫-באמת?
‫לא הרבה. רק קצת.
‫אז כל הזמן הסתכלתי עליך.
‫אבל לא הסתכלת עליי. ‫-נכון.
‫חשבתי, "תראו את הבחור הזה.
‫"זה טיפה…"
‫כל הזמן הסתכלתי בכיוונך.
‫נוצר בינינו הרבה קשר עין. ‫-באמת?
‫חשבתי שאנחנו מתקשרים טלפתית.
‫באמת? ‫-כן.
‫הרגשתי שג'י-יון קצת קינאה, אז זה היה חמוד.
‫בין שזה גן עדן ובין שגיהינום,
‫כל מקום יהיה טוב כל עוד אני עם ג'י-יון.
‫- זירת החלקה על הקרח -
‫כבר היית בזירת ההחלקה על הקרח הזו?
‫כן, הייתי פה פעם.
‫הנה הן.
‫שבי פה.
‫איך נועלים אותן?
‫ככה. ‫-רגע.
‫צריך להדק את השרוכים.
‫זה יגן לך על העקבים. ‫-טוב.
‫תלחצי עם הרגל קצת.
‫זה טוב.
‫הן ממש הדוקות.
‫הן הדוקות? ‫-כן.
‫הוא פתאום בעל ביטחון עם הכול. ‫-כן.
‫גם הוא מחליק היטב.
‫פתאום… ‫-והוא עושה אקסל משולש.
‫אבל הוא לא נראה אתלטי במיוחד.
‫כן.
‫קדימה.
‫עבר הרבה זמן. ‫-רגע.
‫מזמן לא החלקתי.
‫מה דעתך? אני טובה, נכון?
‫כן. ‫-טובה מהצפוי, נכון?
‫אני נראית כמו יונה קים? ‫-מה?
‫אני נראית כמו יונה קים? ‫-כן, תנסי אקסל משולש.
‫ככה?
‫אתה טוב.
‫נשחק תופסת קיפאון.
‫תברחי. ‫-טוב.
‫אני פוחדת!
‫זה בטח היה כיף.
‫אני מת על זה. ‫-הם נראים כאלה תמימים.
‫רגע. תמשוך אותי.
‫בואי. מחליקים.
‫לא אזוז. ‫-טוב.
‫את דוחפת אותי מאחור?
‫אתה רוצה שאמשוך אותך? ‫-כן.
‫אדוני, אתה כבד מדי.
‫זה נהדר. ‫-זה נעים.
‫כן, באמת.
‫זה הרגיע את הנשמה.
‫באמת, אני מרגיש ששניהם…
‫ראינו כזה דייט טהור ותמים. ‫-נכון.
‫זה שימח אותי כל כך.
‫זה אולי הדייט הכי מעורר קנאה ‫שראיתי עד היום ב"גיהינום לרווקים".
‫באמת? ‫-כן.
‫אהבתי אותו.
‫- גן עדן ‫לי שי-אן ויוק ג'ון-סו -
‫קר לי.
‫תוציאי ז'קט.
‫לא הבאתי. ‫-לא?
‫הבאתי את שלי?
‫לעזאזל, יש לי רק את זה.
‫רוצה ללבוש את זה?
‫זה בסדר. אניח אותה עליי.
‫כן.
‫אהבת? ‫-לגמרי.
‫יפה לך.
‫זה? ‫-כן.
‫היא שלך.
‫היא בחיים לא תיראה עליי טוב כל כך.
‫את אוהבת פרחים? אני מרגיש שאת לא.
‫אני מתה עליהם. ‫-באמת?
‫כן.
‫היי, יש לך צד שמעורר בך יותר ביטחון?
‫לא נראה לי. את זהה מכל הכיוונים.
‫די לא אכפת לי. ‫-באמת?
‫למה קראת לי "היי"?
‫מה? ‫-למה קראת לי "היי"?
‫את לא אוהבת?
‫תקרא לי "שי-אן".
‫טוב, שי-אן.
‫הוא מסתגל במהירות.
‫הוא תיקן את זה מייד.
‫זה מנהג שלי. זה מחרפן אותי.
‫זה נהפך למנהג.
‫"הוא אוהב אותי. הוא לא אוהב.
‫"הוא אוהב אותי. הוא לא אוהב."
‫יש עוד מישהי שתרצה ‫לצאת איתה לדייט כשנחזור?
‫אני מכיר את כולן מספיק.
‫לא נראה לי שאתעניין מחדש במישהי.
‫הבנתי. ‫-כן.
‫היום הרגשתי שאתה בוגר יותר.
‫באמת?
‫כן, כשראיתי אותך בגיהינום,
‫פשוט נראית לי בחור אתלטי.
‫אבל היום
‫ראיתי יותר מהגבריות שלך.
‫אתה מגניב.
‫אתה גם מגניב עם משקפיים.
‫באמת? ‫-כן.
‫נחמד.
‫כולם יודעים שתאו חיזר אחרייך.
‫כן. ‫-בשיא הכוח.
‫אז רציתי לשאול אותך
‫מה את חושבת עליו.
‫מה אני מרגישה כלפי תאו?
‫כן.
‫האמת…
‫אני מחבבת אותו. ‫-מה?
‫מחבבת אותו. ‫-טוב.
‫אני מחבבת אותו…
‫אבל כפי שאמרתי, היום התבלבלתי.
‫אני מחבבת גם אותך, אבל…
‫גם ג'ונג-שו מטפל בי היטב. ‫כך כולכם, אז הרגשות שלי מתפתחים.
‫אבל הם משתנים בכל יום.
‫אז זה כנראה אפשרי. ‫-כן.
‫היא ממש כנה. ‫-כן.
‫אתה היחיד שאני חולקת את זה איתו.
‫אני לא מדברת על זה הרבה, ‫גם כשהבנות שואלות.
‫אני לא יכול לדבר על זה עם הבנים.
‫כן, אני פשוט לא יכולה, אז…
‫זה לא שאני מחבבת אדם אחד.
‫להימשך לכמה אנשים בו זמנית זה…
‫כן, זה מוזר. ‫-זה מוזר כל כך.
‫מחוץ לכאן זה לא יעלה על הדעת.
‫זה משהו שלא חוויתי מעולם.
‫זה כאילו…
‫את מחבבת את הבחור הזה, והזה, והזה…
‫מה עושים?
‫טוב, ג'ונג-שו מנומס מאוד וטוב לב.
‫הרגשתי המון פרפרים ברגעים ההם.
‫עם תאו, כפי שהוא תמיד,
‫הוא מפגין את הרגשות שלו ‫בצורה משעשעת וחמודה.
‫נראה את הטבעת שלך. והנה טבעת הפרח שלך.
‫נכון שהיא יפה?
‫לג'ון-סו יש וייב של בחור קשוח.
‫הוא לא בדיוק טיפוס חם ועדין,
‫אבל יש לו אנרגייה בוגרת ‫עם יכולת מנהיגות חזקה.
‫אני מבולבלת כל כך.
‫אני יכולה להבין אותה.
‫למשל, אילו צ'ה און-וו ‫היה אומר שהוא מחבב אותי,
‫אז הייתי מתלהבת.
‫אבל אז אילו פארק בו-גום היה מחבב אותי,
‫הייתי מחבבת גם אותו.
‫ולמחרת, ביון וו-סוק היה מחבב אותך.
‫ברצינות. הייתי מתבלבלת כל כך.
‫זה בטח ככה. ‫-זה מובן.
‫באמת.
‫הבנתי.
‫אבל לא קל להודות בזה.
‫נראה לי ששי-אן היא באמת אדם כן.
‫נכון.
‫וג'ון-סו נשאר רגוע בנוכחותה.
‫נכון. ‫-הוא שמר על קור רוח.
‫כן.
‫היה לו וייב בוגר.
‫אבל הרגשות שלה מתחלקים ‫באופן שווה בין הבחורים?
‫נראה לכם שזה ככה?
‫אני סקרנית. ‫-נכון.
‫אפשר להרגיש רגש זהה כלפי כולם?
‫אפשר להתעניין. ‫-אבל אין רגש שווה, נכון?
‫לא ייתכן שהרגש שווה.
‫כרגע אני הכי מחבבת את ביון וו-סוק.
‫בדיוק כמוה…
‫האחרים… ‫-צפיתי בדרמה שלו לאחרונה.
‫גם לי לא נראה ששי-אן חילקה ‫את הרגשות שלה באופן שווה.
‫כן. ‫-נכון.
‫היא נמשכת למי שהיא איתו. ‫-יותר למי שהיא איתו?
‫תחשבו על זה.
‫אילו הייתי אחד משלושת הבחורים,
‫הייתי מוותר עליה אחרי ‫שהייתי שומע את זה, ומשחרר אותה.
‫נכון. ‫-כן.
‫אבל אף אחד מהם לא מוותר.
‫כל השלושה חושבים,
‫"אני אולי אחד מבין שלושה, ‫אבל אני עדיין רוצה ללכת על זה."
‫שי-אן בטח מקסימה במובן הזה.
‫כנראה. ‫-נכון.
‫אבל משום ששי-אן כל הזמן ‫מתבלבלת ומשנה את דעתה,
‫זה גורם להם להיאחז בה אפילו יותר.
‫גברים רוצים לזכות בליבה של אישה.
‫אולי הם חושבים שאם ישתדלו יותר, יצליחו. ‫-נכון.
‫שי-אן…
‫אני מריחה את הבריכה! ‫-נכון.
‫- גן עדן ‫קים א-רין וקוק דונג-הו -
‫מהר. ‫-כן, זה עמוק.
‫אני על קצות האצבעות.
‫ממש עמוק.
‫תיאחזי בי.
‫אלוהים.
‫אל תיגעי בקרקעית.
‫אעשה מה שעשיתי קודם במשחק.
‫חכה לי. נשרפת מהשמש.
‫באמת?
‫כבר יש לך פס שיזוף.
‫גם החזה שלי ממש נשרף.
‫נכון.
‫זה נחמד. בואי הנה.
‫אנסה. ‫-טוב.
‫תהיי אמיצה.
‫איך זה?
‫את כמו גור כלבים.
‫אני רוצה להשתפר בשחיית כלב.
‫ככה אוכל לשרוד במים.
‫את נראית רגועה מעל המים.
‫כן. ‫-אבל מתחת, את עובדת קשה.
‫אני רוצה לצוף במשך הרבה זמן.
‫חמודים. ‫-הם מסתדרים היטב.
‫כן, מרגישים שזה נכון.
‫נראה לי שזה יעבוד אם אתאמן קצת.
‫זה קצת… ‫-איך זה?
‫גם אני רוצה לנסות לצוף.
‫טוב, אז תיאחז בי ותנסה. ‫-טוב.
‫בוא אחריי בזמן שתבעט.
‫אבל אל תילחץ. תשחרר ידיים. ‫-טוב.
‫תבטח בי ותצוף. ‫-טוב.
‫תמשיך להתקדם.
‫בעט, בעט.
‫סליחה, אני טובע.
‫הזרועות שלך כבדות מדי.
‫אנסה להירגע. ‫-כן, אל תילחץ.
‫תעזרי לי.
‫תחזיק חזק. ‫-אירגע.
‫טוב. ‫-טוב.
‫טוב. בסדר. ‫-תירגע ותתחיל.
‫בוא אחריי. ‫-קדימה.
‫כל הדרך.
‫פשוט אמשיך לשקוע ככה.
‫עוד פעם. הפעם אני ארים אותך.
‫זה שונה כל כך מהגיהינום.
‫נשווה אורך זרועות.
‫תישעני על הקיר. ‫-זרועותיי ארוכות.
‫שלי ממש ארוכות.
‫אורך הזרוע… ‫-רגע.
‫הוא עשה את זה עם הא-לין. ‫-הוא מדד איתה.
‫זה מוזר.
‫זרועותיי לא ארוכות?
‫שלי ארוכות יותר. תראי.
‫מובן שהן ארוכות יותר.
‫אתה גבוה ב-20 ס"מ. ‫-בגלל גובהי?
‫מה עוד רצית לעשות פה?
‫בטח… ‫-אני…
‫…חשבת על משהו.
‫פשוט רציתי לדבר איתך הרבה.
‫ולשחות? ‫-זה היה הדבר הכי חשוב.
‫כן, וגם לשחות.
‫אני פוחדת.
‫גם פה. טוב.
‫כשנחזור מחר, שוב ארגיש את הריקנות ההיא.
‫אורזים ויוצאים לדרך,
‫ופשוט חוזרים לגיהינום.
‫זה לא מפריע לך?
‫לא, זה לא מפריע לי עכשיו.
‫מה זאת אומר "עכשיו"? אין לך חרטות?
‫כן, הייתי די זמן בגיהינום.
‫באתי לגן עדן עם האדם שאני רוצה להיות איתו,
‫ויהיו לנו הרבה הזדמנויות לדבר בהמשך.
‫לא נראה לי שהמיקום ישנה לי.
‫נראה לך
‫שנוכל לבוא הנה אחרי משחק נוסף?
‫או שיהיה סיבוב התאמה אחרון?
‫מה התחזית שלך?
‫את בטח מרגישה משהו מאז שהגענו.
‫בטח יהיה משחק של הבנים.
‫נראה לי שהמנצח יבחר ויבוא הנה שוב.
‫אבל אז, אם… ‫-את אומרת את זה עכשיו…
‫אבל אם זה יהיה משחק לבנות?
‫אני יודעת, נכון?
‫אין מצב.
‫אבל עדיין יש לך ביטחון? ‫-כן.
‫אז תעשי את המיטב ותיקחי אותי איתך.
‫מה אמרת? ‫-מה?
‫תביטו בפנים שלה.
‫היא מאוהבת.
‫רוצה בירה?
‫טוב.
‫לחיים.
‫אתה אוכל ארוחות אמיתיות בבית? ‫כלומר, אתה גר לבד.
‫בעבר בישלתי כי רציתי,
‫אבל אני כבר לא מבשל.
‫זה קשה בגלל העבודה.
‫את טבחית טובה? ‫-כן.
‫אני יכולה להכין כמעט כל מה שבא לי.
‫באמת?
‫אני אפילו מכינה קימצ'י לבד.
‫זה מדהים.
‫אבל את יודעת,
‫זה מקסים ביותר.
‫את מכינה קימצ'י? ‫-זה הקסם שלי?
‫אם לדעת לבשל זה מקסים,
‫אז צריך לדעת להכין משהו ‫כמו פסטה כדי שזה ייחשב.
‫אבל אני טובה בהכנת פא-קימצ'י.
‫בפעם הבאה תבשלי לי.
‫תכיני לי פא-קימצ'י.
‫נראה שאתה רוצה ארוחה ביתית.
‫משום שאני בגיל הזה עכשיו, ‫אני עושה דברים מתוך מחשבה על נישואים.
‫גם אני. ‫-כן.
‫תניחי שאנחנו מתחתנים.
‫זה משום שיש לך אובססיה ‫לפא-קימצ'י, נכון? אתה רוצה?
‫בסדר, אכין לך.
‫אשלח את זה לדלת שלך.
‫פשוט תניחי שאנחנו מתחתנים. ‫-לא.
‫אני פשוט מובכת נורא עכשיו. ‫-ממה יש להיות מובכת?
‫אתה נוטה לעצבן אנשים.
‫הבנתי למה כולם אומרים שחייבים לבוא הנה.
‫כיף להתגרות בך ולראות את התגובות שלך.
‫לכן גברים מחפשים בנות זוג צעירות יותר?
‫נראה שנוח להם מאוד,
‫ונראה שהם התקרבו במהירות, נכון?
‫נכון. ‫-כן.
‫כשדונג-הו עם א-רין, הוא בוודאות מוביל.
‫כן.
‫אבל עם הא-לין, נראה שהוא לא בטוח מה לעשות.
‫זה גורם לי לחשוב שאם הא-לין תבצע מהלך חזק,
‫דונג-הו אולי שוב יאבד קור רוח.
‫זו התחושה. ‫-זו גם דעתי.
‫כן. ‫-נכון.
‫דונג-הו מביע את עצמו מאוד.
‫אבל באופן מוזר, מה שכולנו חשים…
‫אנחנו חשים אי נוחות. ‫-נכון.
‫מרגישים כאילו
‫יש ענן שחור ברקע.
‫לא נראה לי שהוא בטוח. ‫-נכון.
‫עדיין, הם נראים כמו זוג מוצלח. ‫-כן.
‫- גן עדן ‫שי-אן וג'ון-סו -
‫אל תשתי יותר מדי, אחרת תשתכרי. ‫-טוב.
‫היי, החטיפים טעימים. ‫אני כל הזמן אוכל אותם.
‫תפסיק לקרוא לי "היי".
‫קרא לי בשמי. ‫-שי-אן.
‫אני לא רגיל לקרוא לאנשים בשמם.
‫אני אוהבת שאנשים קוראים לי בשמי.
‫טוב, שי-אן. ‫-כן.
‫אבל את יודעת מה אעשה בסוף?
‫"היי, שי-אן."
‫זה בסדר. ‫-זה טוב?
‫כל כמה זמן אתה מתראה ‫עם החברה שלך כשאתה בזוגיות?
‫אני? ‫-כן.
‫פעם בשבוע…
‫תדירות נמוכה.
‫לפחות פעם בשבוע.
‫אני מוודא שזה לפחות פעם בשבוע.
‫הבנתי. ‫-כן.
‫אני מפנה זמן לראות אותה לפחות פעם בשבוע.
‫על מה בדרך כלל התווכחתם? ‫-על מה התווכחנו?
‫אני די עקשן.
‫כן, אז קרה
‫שלא התחשבתי במחשבות או בנקודת המבט שלה.
‫ולחצתי כדי להשיג את מבוקשי. ‫-מבוקשך…
‫זה משהו שאני צריך לעבוד עליו.
‫לדעתי זה הקשה על האדם האחר.
‫אני מרגישה שאתה מתווכח הרבה.
‫אבל לא נראה לי שוויכוחים הם דבר רע.
‫נכון. ברור שלא. ‫-נכון?
‫כשאתה מתווכח,
‫אתה מכיר את עצמך ואת האחר טוב יותר.
‫נכון. ‫-לדעתי ככה זה היה בשבילי.
‫עדיין, אפילו אם מתווכחים הרבה,
‫אתה יכול ללמוד על עצמך דברים מסוימים ‫רק כשאתה במערכת יחסים.
‫אחרת לא לומדים אותם.
‫הרבה פעמים הזדקקתי לבת זוג ‫כדי ללמוד עוד על עצמי.
‫אז איזה מין קשר אתה רוצה?
‫הקשר שאני רוצה? ‫-כן.
‫כנראה הכי חשוב להיות ‫עם האדם שאני רוצה להיות איתו.
‫אמת. ‫-כן.
‫אם החלק הזה מסתדר, כל השאר ייפתר לבד.
‫ללכת בעקבות הלב.
‫דרך אגב, אני מרגישה שהכי קל לדבר איתך.
‫באמת? ‫-לגמרי.
‫אני מרגישה ש… ‫-כן?
‫אני מנהלת שיחה טבעית.
‫כן.
‫אבל בדרך כלל… ‫-כן.
‫אני אף פעם לא שואל דברים כאלה.
‫אבל אוכל לשאול…
‫כן. ‫-אני יכול, נכון?
‫כמובן. ‫-האמת, אני טיפה סקרן.
‫מה חשבת עליי כשרק נפגשנו,
‫ומה את חושבת עכשיו?
‫בהתחלה, האמת, לא התעניינתי בך בכלל.
‫אבל…
‫משום מה, היית היחיד שלא דיברתי איתו,
‫ולא דיברת איתי מעבר לזמן שנקבע לשיחות.
‫כן.
‫אז…
‫זה סקרן אותי.
‫רציתי לדבר ולהכיר אותך.
‫זו הייתה המחשבה הראשונה שלי. ‫-כן.
‫ואחרי שהתקרבנו…
‫הסתבר שאתה שונה כל כך.
‫במובן טוב. ‫-נכון.
‫אבל…
‫גם חשבתי שאני צריכה לבקר איתך ‫בגן עדן לפחות פעם אחת.
‫וכעת משאנחנו פה…
‫זה נהדר.
‫כן.
‫אני נמשכת אליך. ‫-כן.
‫זה מעניין ומבלבל. ‫-הבנתי.
‫נכון.
‫אני מרגיש כמוך.
‫היום
‫הרגשתי כאילו זה דייט אמיתי.
‫כשנסענו יחד ליעד שלנו,
‫בארוחת הערב והחזרה הנה.
‫זה כמו דייט אמיתי.
‫באמת? ‫-כן.
‫אני מתה על זה.
‫הרגשתי שהכול אמיתי.
‫כשאני מדברת איתך,
‫אני מרגישה כאילו…
‫אני נעשית יותר אמיתית.
‫אני רגועה וכנה.
‫זה נכון.
‫אני פשוט מדברת בלי לחשוב יותר מדי.
‫אבל זאת…
‫מי שאני באמת.
‫הבנתי.
‫לכן נראה לי שהשיחות שלנו ‫זורמות הרבה יותר טוב.
‫באמת? טוב לשמוע.
‫אבל באופן אישי אני מרגיש ‫שאת עדיין מוטרדת מאוד.
‫זה נכון.
‫הסיבה היא
‫שיש לי הרבה דברים שמדאיגים אותי.
‫על מה את חושבת עכשיו?
‫העיניים שלי יבשות כל כך.
‫העיניים שלך יבשות? ‫-כן.
‫ו…?
‫נחמד פה.
‫ו…?
‫ממש נחמד פה.
‫אני פשוט רוצה…
‫אני מדבר בכנות עכשיו.
‫את לא חייבת לבחור בי.
‫אבל אני רוצה שתהיי אמיתית.
‫כן. ‫-כן.
‫אל תגידי דברים כמו, "זה נחמד. ממש נחמד".
‫אולי תגידי, "אני חושבת על מישהו אחר",
‫או "אני כל הזמן חושבת עליו".
‫אעדיף שבמקום תגידי את זה.
‫טוב.
‫רק משום ששנינו פה,
‫זה לא אומר שאת צריכה להסתיר ‫או להמתיק את הרגשות שלך.
‫טוב.
‫נראה שאת מוטרדת מאוד.
‫מוטרדת? לא, אני פשוט עייפה.
‫את מרגישה טוב למרות שאת עייפה ושותה ככה?
‫לא נראה לי.
‫זה העניין.
‫נעים לי, לכן אני מבולבלת.
‫אתה יודע? ‫-תסבירי.
‫באתי הרבה לגן עדן,
‫והרגשות שלי משתנים בכל יום.
‫כן.
‫עד אתמול הייתי בטוחה שאני לא מעוניינת,
‫אבל אחרי שבאתי הנה, התחלתי לחבב אותך.
‫כן. ‫-ולראות את עצמי ככה מבלבל אותי.
‫מבין שלושתנו, את מי את הכי מחבבת?
‫כרגע זה תאו.
‫תאו? ‫-כן.
‫והסיבה?
‫למה תאו?
‫הוא מרבה להביע רגשות.
‫הוא מרבה להביע רגשות ו…
‫אני חושבת עליו המון.
‫בדיוק, זה מה שרציתי שתגידי.
‫אוף.
‫אבל הביקור כאן גרם לי לפתח רגשות, ‫וזה מבלבל מאוד.
‫זה מה שרציתי להביע.
‫מה יש? ‫-מה?
‫מה קרה?
‫אני לא יודעת.
‫אני בטח שיכורה. ‫-למה את בוכה?
‫אני לא יודעת.
‫אל תבכי.
‫אני לא יודעת. אני עייפה. ‫-קחי.
‫הרגשות שלי משתוללים.
‫נראה לי שאני מבין. את לא צריכה לומר את זה.
‫זה בטח מציף.
‫אני צריכה ללכת לשירותים.
‫ברצינות, זה קשה כל כך.
‫תגידי מה עובר לך בראש.
‫ואם תבכי, תשחררי הכול. ‫-לא, זה לא ש…
‫אני ככה כי אני אפילו ‫לא בטוחה בנוגע לרגשות שלי.
‫הבנתי.
‫לך מפה. לך.
‫אני לא מצליחה להפסיק לבכות.
‫נראה לי שהלב שלי פשוט כאב קצת.
‫בכנות, לראות את עצמי כזאת לא החלטית…
‫לא אהבתי את זה.
‫והרגשתי שאני חסרת עמוד שדרה.
‫אבל באותו זמן חשבתי, ‫"מובן שאני מרגישה ככה.
‫"אלה הרגשות האמיתיים שלי."
‫היה לי בלגן בראש.
‫אז ג'ון-סו עזר לי
‫לשחרר את הרגשות שהצטברו אצלי.
‫הם ניהלו שיחות עמוקות בזמן ששתו.
‫אני מבין מה שי-אן עוברת עכשיו.
‫היא חושבת,
‫"אני מחבבת אותו ואותו, ‫ועכשיו בחור שלישי? מה יש לי?"
‫היא חווה בלבול.
‫היא חושבת, "אסור לי".
‫אבל זה "גיהינום לרווקים".
‫זה מקום שאין בו טלפונים
‫והם שם רק כדי לצאת לדייטים.
‫היא עושה דברים שהיא לא עושה בדרך כלל
‫והיא מבולבלת וחשה קונפליקט.
‫העובדה שאני יכולה להבין את שי-אן במידת מה
‫גורמת לי להרגיש מבולבלת כל כך.
‫זה מבלבל את כולם.
‫אני מבולבלת. ‫-כולנו מבולבלים.
‫מצד אחד, זה מובן.
‫זאת לא סביבה נורמלית.
‫כן. ‫-זה נכון.
‫היא באה לגן עדן עם ג'ון-סו ‫בזמן שהייתה מבולבלת.
‫אלוהים.
‫עדיין… ‫-כן?
‫בזמן שדיברתי איתך… ‫-כן.
‫אני חושבת שהצלחתי להבין את הרגשות שלי.
‫באמת? ‫-כן.
‫הוקל לי.
‫תודה.
‫אני פשוט…
‫אני פשוט אלך אחרי הלב שלי.
‫טוב.
‫לא חשבתי שזה יקרה בתוך עשרה ימים.
‫עדיין, אל תחשבי או תדאגי יותר מדי.
‫כן, אני מרגישה… ‫-את ואני…
‫את ואני נבוא הנה עוד פעם אחת.
‫יוק.
‫האמירה הזאת מלאה בביטחון אדיר.
‫אני מרגיש
‫כאילו אני מצותת לשיחה ‫שמתנהלת לצידי בדוכן מזון.
‫כן.
‫אין בה היגיון, אבל…
‫ברור שג'ון-סו ממש מחבב אותה.
‫מחבב יותר משחושבים. ‫-כן.
‫נכון.
‫אני נזכר בריאיון הראשוני של שי-אן.
‫היא הזכירה שהרגשות שלה משתנים בקלות.
‫היא אמרה שהיא רוצה בן זוג יציב ותומך
‫שיחכה לה בסבלנות.
‫אם חושבים על זה,
‫ג'ון-סו ניחם אותה במצב הזה ‫ואמר שהם יבואו לשם שוב…
‫נראה שהלב של שי-אן נפתח עוד קצת.
‫אבל…
‫כל הזמן חשבתי שלהיות בקשר
‫עם מישהי כמוה עלול להיות טיפה מסוכן.
‫אם הרגשות שלה משתנים במהירות בהתאם למצב,
‫ואילו הייתי בן הזוג שלה,
‫זה היה מעורר חוסר שקט ודאגה.
‫אבל משום שעדיין אין שם זוגות רשמיים
‫וכולם בשלב המחשבה,
‫נראה לי שהגיוני להמשיך לחשוב על זה פה.
‫כשהיא אמרה שהיא מסוגלת ‫להבין את הרגשות שלה,
‫היא לא התכוונה שהיא החליטה לגבי מישהו.
‫היא פשוט הייתה סגורה על זה ‫שהיא תעשה מה שבא לה.
‫נכון? ‫-נראה לי.
‫כאילו, "שיהיה. אלך אחרי הלב שלי".
‫"אני פשוט…"
‫היא לא תמיד הייתה ככה?
‫לא ברצינות.
‫עד עכשיו היא יצאה לדייטים ‫עם אנשים שהיא נמשכה אליהם.
‫היא תמיד הלכה בעקבות הלב.
‫אבל עכשיו, ההבדל הוא שהיא…
‫היא הרגישה אשמה? ‫-כן.
‫אבל עכשיו היא לא.
‫שום אשמה. ‫-נכון.
‫"למה לי?" ‫-שום אשמה.
‫"לא באתי כדי לדאוג ממה שאחרים חושבים."
‫נכון.
‫מי יודע? ‫-זה מבלבל.
‫אנחנו גם לא יודעים איך שי-אן מרגישה.
‫נלך לדבר.
‫לדבר? ‫-מה דעתך? כן.
‫נלך. ‫-בטח.
‫בואי אחריי. ‫-מה?
‫זה כמו מחבוא סודי.
‫האמת היא ששכחתי. ‫-מה?
‫כשיצאנו אז לגן עדן… ‫-כן.
‫זה כאילו זה היה לפני שנים.
‫נכון? ‫-לגמרי. כן.
‫כשיצאת…
‫כן? ‫-די שכחתי ממך.
‫מה שהכי מסקרן אותי זה איך אתה מרגיש עכשיו.
‫אני גם די…
‫איבדתי כיוון.
‫לפי מה שאני רואה, אתה…
‫אתה נחמד לכולן.
‫הבנתי. ‫-לכולן.
‫זה כאילו אתה נחמד לכולן באותה מידה.
‫טוב, האישיות שלי… ‫-ברצינות?
‫כן?
‫בין אם אלה גברים או נשים, ‫אני רוצה לטפל בהם קצת.
‫אבל אם אתה ככה עם כולם,
‫אתה יודע איך זה.
‫זה עשוי לבלבל.
‫זה מבלבל? ‫-כן.
‫באמת?
‫לא נראה לך שאנשים ירגישו ככה?
‫כן.
‫נכון?
‫כנראה.
‫מה זאת אומרת?
‫"כנראה."
‫נכון.
‫כן.
‫נכון.
‫אז מי בראש הרשימה שלך?
‫בראש הרשימה שלי? ‫-כן.
‫בשבילי…
‫זו שי-אן.
‫באמת?
‫חשבתי שזה ככה.
‫אני לא טוב בריבוי משימות.
‫אז לעת עתה,
‫אני רוצה להכיר את שי-אן טוב יותר.
‫בטח. ‫-כן.
‫לכן… ‫-תעשה מה שבא לך.
‫אני רוצה להכיר אותה. ‫-כן.
‫אני לא יודע אם זו החלטה נכונה או לא.
‫אשאיר את זה פשוט.
‫טוב.
‫כל הכבוד.
‫תודה.
‫אעודד אותך.
‫גם אני אעודד אותך.
‫אבל נראה שהם לא.
‫אבל בתוך כל זה, הוא מדבר בכנות.
‫נכון. ‫-הוא היה ישיר.
‫כן. ‫-זה לא היה מבלבל.
‫כן. ‫-נכון.
‫כל הכבוד.
‫נלך עכשיו.
‫למה? ‫-מה?
‫למה?
‫שמעתי הכול ואמרתי הכול.
‫הבנתי.
‫מה? ‫-מה?
‫מה? כלומר…
‫נחזור ונבלה יחד.
‫למה? נבלה פה, רק שנינו.
‫פשוט תחזרו. מספיק.
‫מה עוד תעשה? ‫-מה הטעם?
‫נחזור ונבלה יחד.
‫למה? נבלה פה, רק שנינו.
‫מה אתה עושה? ‫-מה?
‫רואה? אתה עושה את זה שוב.
‫מה?
‫אלוהים.
‫שנחזור? ‫-מה?
‫שנחזור?
‫אם אין לך מה לומר, נלך.
‫אבל יש לי הרבה מה לומר.
‫אל תעשה את זה! ‫-די!
‫כן, זאת הבעיה עם ג'ונג-שו. ‫-הוא צריך לקום.
‫אבל יש לי הרבה מה לומר.
‫די לשקר. אלוהים.
‫קדימה. ‫-קדימה.
‫די התעצבנתי במהלך השיחה.
‫ג'ונג-שו הפגין בי עניין רב.
‫לכן ממש התבלבלתי.
‫אבל הוא אמר שלי ששי-אן בראש הרשימה שלו.
‫אחרי שדיברתי עם ג'ונג-שו באותו לילה,
‫החלטתי מעכשיו להתמקד רק בג'ונג-הון.
‫הרגשות שלי השתנו קצת.
‫זה היה מבלבל?
‫- קים ג'ונג-שו -
‫היא אמרה שכן.
‫באמת…
‫אני לא מישהו ששווה להיעלב ממנו.
‫לכן ניסיתי לדבר באופן לא מעליב.
‫אני מניח שזו הסיבה שהתבלבלה.
‫ג'ונג-שו.
‫מה יש לו? ‫-ג'ונג-שו.
‫ג'ונג-שו.
‫כששני אנשים לא מעוניינים זה בזה,
‫במקום לומר דברים בנחמדות,
‫מכבד יותר פשוט לתקשר באופן ברור.
‫המילים האחרונות שאמר היו מיותרות.
‫הוא אמר, "נישאר ונדבר עוד, רק שנינו".
‫מה הטעם? ‫-נכון.
‫מה זה, "למה". תלך. ‫-הוא מחבב מישהי אחרת, אז למה להישאר?
‫אילו הייתי מנסה להבין את נקודת המבט שלו,
‫הם עוד יראו זה את זה ‫בשלושת או ארבעת הימים הבאים,
‫אז במקום שהכול יסתיים באופן מביך…
‫אתה משתדל יותר מדי.
‫הוא… ‫-כדי שלא יהיה לא נעים…
‫הוא לא רצה שיהיה לא נעים.
‫אבל נכון שיש לנו ריח טוב?
‫מה מטריד אותך?
‫כלום. אני פשוט צריכה קצת ביטחון.
‫ביטחון? טוב.
‫רציתי לשאול.
‫נניח שאתה מחבב מישהי,
‫ואתה רואה אותה בוחרת מישהו אחר,
‫זה בסדר מבחינתך?
‫מבחינתי? ‫-כן.
‫כן. טוב, זה לא שזה בסדר מבחינתי.
‫כששי-אן ואני יצאנו תחילה לגן עדן,
‫דיברנו על זה שלבלות איתי יום ‫לא יגרום לה לומר
‫שהיא מאוהבת בי ורוצה רק אותי.
‫אמרתי לה שזה לא יהיה אמין.
‫אתן לה להכיר את כולם ולהבין שאני האחד.
‫זה ישפר לה את ההרגשה. ‫-כן.
‫זה מה שאמרתי לה. מה איתך?
‫אני? ‫-כן.
‫האמת, אני יכולה להביע את עצמי ‫טוב יותר עכשיו.
‫כן. ‫-אבל זה טיפה…
‫את מרגישה קצת… ‫-זה מדכא.
‫פתאום הייתי מדוכאת כל כך.
‫הבנתי. ‫-המצב העציב אותי.
‫אבל א-רין הייתה ממש לצידי.
‫זאת המיטה שלה.
‫אבל מי יודע? ישנו מחר.
‫ויש גם מחרתיים.
‫תהיי אגרסיבית.
‫פשוט תשאלי אותו בהמשך ‫איך היה ואם הוא רוצה לדבר.
‫אתה עושה את זה בכזאת טבעיות!
‫אבל זה החלק הקשה.
‫תהיי טבעית עוד יותר ‫עם הבעת הפנים והנימה שלך.
‫ברצינות.
‫אני יכולה להצליח כשאני מרגישה ככה בנוח.
‫נכון. ‫-אבל אז, עם דונג-הו…
‫אני נוקשה ורובוטית.
‫"איך היה בגן עדן?
‫"נוכל ללכת לדבר?"
‫היא באמת משתחררת.
‫היא אפילו מפגינה יכולת משחק.
‫נכון? ‫-יה.
‫אנחנו רואים צד אנושי יותר של יו-ג'ין.
‫נכון.
‫היא חושפת מי היא באמת.
‫את חייבת להיות אמיצה.
‫כלומר, שלא יהיו חרטות.
‫זה רציני. מחר תתחיל המלחמה.
‫בטח כל הזמן ניצור קשר עין מחר.
‫מה את עושה?
‫הייתי בודדה נורא.
‫למה את לבד? ‫-היית פה לבד?
‫נבלה יחד. ‫-קראתי.
‫נבלה יחד. ‫-טוב.
‫את עדיין שותה מים?
‫את שיכורה?
‫לא.
‫זו הייתה הכוס שלי.
‫למה יו-ג'ין מצחיקה כל כך?
‫אני מצחיקה? ‫-כן.
‫אני לא רוצה להיות המצחיקה.
‫מהיום תהיי דונלד דאק. ‫-אני?
‫חבריי תמיד…
‫בדיוק. ‫-דיברתם?
‫עדיין לא. רוצה לדבר?
‫לכו לדבר. ‫-טוב.
‫אתה בסדר? ‫-כן.
‫אתה לא עייף? ‫-אני עייף, אבל…
‫כן, אם אתה עייף אז… ‫-זה בסדר. נוכל לדבר.
‫גם אני רוצה מים.
‫אז קודם נביא מים.
‫אוכל לשאול במי בחרת קודם לגן עדן?
‫אני?
‫שנשאיר את זה בסוד?
‫שי-אן. ‫-שי-אן.
‫זה משום שאני רוצה לדבר איתה עוד קצת.
‫עד עכשיו
‫התעניינתי בשתי נשים.
‫כן.
‫ואני רוצה לקבל אישור לרגשות שלי.
‫אתמול ביליתי איתך והיה ממש כיף.
‫היית הטיפוס האידיאלי שלי מבחינת מראה.
‫אמרת לי את זה.
‫כן. ‫-כן.
‫אני מחבב אותך, ‫אבל אני לא טוב בריבוי משימות.
‫אז התוכנית הבאה
‫הייתה לבלות זמן עם שי-אן.
‫הבנתי.
‫לכן בחרתי היום בשי-אן.
‫אני מבינה. ‫-אני באמצע.
‫כן.
‫אז אני מבולבל עכשיו.
‫בטח. ‫-כן.
‫מה קוסם בשי-אן?
‫האישיות שלה?
‫אנחנו שונות?
‫אתן שונות לחלוטין.
‫במה היא שונה?
‫מה?
‫איתך… ‫-כן.
‫יש בי דחף לטפל בך.
‫אני מבינה.
‫אני רוצה לעשות עוד למענך.
‫אבל…?
‫מה ההבדל?
‫אבל אתה רוצה לטפל גם בה?
‫היא יושבת לי על הלב.
‫על מה הוא מדבר?
‫היא יושבת לי על הלב.
‫יושבת לך על הלב?
‫אני לא מבינה את הרגש הזה.
‫מה?
‫אני לא מבינה את הרגש הזה.
‫טוב.
‫עדיין אין לי מושג עכשיו.
‫הסתקרנתי בנוגע לצד השני.
‫תהיתי אם יש לך רגשות כלפיי.
‫לא תהיתי אם יש לך רגשות רק כלפיי.
‫תהיתי אם יש לך רגשות כלפי מי שאני.
‫כי לפי מה שראיתי, אתה אכפתי וקשוב.
‫זה בלבל אותי מאוד. ‫-הבנתי.
‫אז הייתי טיפה מבולבלת.
‫אני לא כזה קשוב עם האחרות.
‫באמת? אז טעיתי?
‫היית ממש נחמד אל כולן.
‫לכן הייתי סקרנית.
‫קר לי.
‫קר לך? ‫-כן.
‫רוצה את הז'קט שלי?
‫לא, זה בסדר.
‫דווקא חם לי.
‫באמת?
‫באמת? תגיד לי אם יהיה לך קר.
‫כן, אגיד לך.
‫ברצינות.
‫הייתי צריך לישון 30 דקות נוספות.
‫לך לישון.
‫לך למיטה.
‫לך לישון. ‫-לא…
‫האמת היא שאני קצת מעופף.
‫אז נלך לישון.
‫עכשיו.
‫אבל זה יהיה חבל.
‫הוא שוב מתחיל.
‫אם אתה מעופף, אל תבלה איתה.
‫תיכנס ותישן. ‫-כן.
‫אבל זה יהיה חבל.
‫לא נראה לך? ‫-אני לא מבינה אותך.
‫אותי? ‫-כן.
‫אין שום עקביות בדברים שאתה אומר.
‫באמת?
‫כן, אתה נוטה לעשות את זה.
‫אני לא אוהבת להיות מבולבלת.
‫אמרתי לך מפורשות כדי שלא יהיה בלבול.
‫מתי?
‫-לא?
‫הוא כזה מעצבן.
‫תראו את הפנים של הא-לין.
‫אני לא יודעת אם אתה רוצה לדבר ‫או לבלות עכשיו.
‫לא, אני רוצה לבלות ולהישאר עוד,
‫אבל במצבי הנוכחי,
‫אני חושש שאולי אעצבן משום שאני כזה מעופף.
‫כך חשבתי. ‫-אז…
‫אם ג'ונג-שו פשוט היה מודה ‫שהוא באמת מעוניין בשי-אן,
‫זה היה מעורר הערצה,
‫אבל אני לא אוהבת שמדברים באופן לא ברור.
‫גם עם הא-לין…
‫חשבתי שאני צריך להביע את רגשותיי בבירור.
‫אז אמרתי לה שאני מחבב את שי-אן יותר.
‫הבהרתי את זה.
‫גם זה לא היה ברור?
‫אבל זה לא מה שהוא אמר.
‫הוא אמר, "בחרתי היום בשי-אן,
‫"אבל נהניתי גם איתך.
‫"אז מבין שתיכן…"
‫כן. ‫-"אני מחבב את שתיכן."
‫אז לדעתי זה לא ברור.
‫הוא תקשר את הדברים די ברור להיי-ג'ין.
‫אבל לא נראה לי ‫שהוא היה כזה ברור עם הא-לין.
‫או אולי הוא רצה להבהיר למה הוא בחר בשי-אן.
‫אבל אחרי זה, הוא דיבר כשהוא המום.
‫כי הוא עופף. ‫-כן.
‫אולי המילים לא היו ברורות במיוחד?
‫טוב, חבר'ה, לרצות להיות אכפתי ‫ולדאוג למישהו,
‫זה זהה, נכון?
‫זה זהה.
‫המילים האלה… ‫-כן?
‫הוא המציא אותן על המקום.
‫"המציא"!
‫כן, זו גם דעתי. ‫-באמת?
‫והוא המשיך לדבר, והוא התחיל לאלתר.
‫"לאלתר." ‫-ברצינות.
‫זו הייתה פליטת פה. ‫-נכון.
‫אין סיבה לנתח את המילים האלה. ‫-כן.
‫אם לומר בדרך אחרת,
‫זה כמו לשאול מה ההבדל
‫בין לחבב מישהי לבין להיות דלוק עליה.
‫זה משהו כזה.
‫למה ג'ונג-שו עשה את זה?
‫אבל אם כל הנשים אומרות את זה…
‫זה אומר שהוא מבלבל אותן.
‫אבל נראה
‫שלהיות טוב לב ואכפתי, זה חלק ממי שהוא.
‫למה אתה עושה ספין חיובי? ‫-זה לא העניין.
‫אתם מכירים? ‫-לא.
‫אתם בעצם מכירים?
‫אבל אם כולן אומרות את זה, ‫הוא בטח נחמד לאנשים.
‫הוא בטח נחמד.
‫- גן עדן ‫לי שי-אן ויוק ג'ון-סו -
‫אז אני יכול פשוט לישון פה?
‫לא, בוא נישן פה יחד.
‫בוא נישן יחד.
‫טוב.
‫לא אייבש את השיער שלי.
‫לא מצאת אותו?
‫לא. זה בסדר.
‫זה בסדר. פשוט תשכבי.
‫זה לא משנה. טוב גם לייבש טבעי.
‫טוב.
‫באותה המיטה?
‫מה? ‫-מה?
‫זו לא פעם ראשונה? ‫-באמת?
‫הם באותה מיטה?
‫פיג'מת מיקי מאוס?
‫זו יצירת המופת שלי.
‫זאת הפעם הראשונה שאני במיטת קווין סייז.
‫גם אני.
‫באמת? ‫-כן.
‫אתה שיכור? ‫-לא.
‫אתה בסדר? ‫-מה?
‫אתה בסדר?
‫אני בסדר. את בסדר?
‫אני? ‫-כן.
‫אני חושבת ששתיתי שלוש כוסות.
‫שלוש כוסות? ‫-כן.
‫למה קודם בכית?
‫תגידי לי.
‫מה?
‫למה בכית?
‫קודם? ‫-היית פשוט עצובה? על המצב?
‫זה פשוט מורכב.
‫כי…
‫אתה האדם היחיד שנפתחתי בפניו.
‫כן.
‫מה קורה? ‫-מה?
‫מה?
‫עכשיו 1:30. ‫-הבנתי.
‫הזמן טס, נכון?
‫וואו, כבר 1:30.
‫אבל אני שמח שבאתי.
‫זכיתי להצצה ברגשותייך האמיתיים.
‫כן. זה נכון.
‫וכשאני יודע את זה,
‫יהיה לי ברור יותר מה לעשות.
‫כן.
‫אז בנוגע לרגשות שלך, זה לא משנה.
‫אעשה מה שבא לי.
‫את לא צריכה לאשר כלום.
‫מה שמעניין
‫זה שלא דיברנו הרבה פעמים.
‫כן. ‫-אבל…
‫אפילו בלי לדבר הרבה,
‫אני מרגיש שאת מבינה אותי.
‫כן.
‫גם אני מרגישה ככה.
‫אני מרגישה ככה כלפיך.
‫באמת? ‫-כן.
‫היו רגעים שהלחצתי אותך?
‫עכשיו?
‫מה אתה עושה? ‫-מה?
‫מה אתה עושה? למה אתה מתפתל ככה?
‫אתה מתפתל.
‫מה קורה? ‫-מה?
‫הוא חיבק אותה? ‫-הוא חיבק אותה.
‫נראה לי שחיבק.
‫הוא חיבק אותה ככה.
‫נכון.
‫הוא חיבק אותה, נכון? ‫-כן.
‫קצת חבל לישון, נכון?
‫כן, אולי נוכל לדבר עוד קצת.
‫באמת קצת מאכזב פשוט ללכת לישון ככה.
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם