LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
SINGLE'S INFERNO
Personen, jeg gerne vil til Paradis med, er…
…Yuk Jun-seo.
Sådan!
Så er det nu.
Rent logisk var det hans tur.
- Netop. - Altså…
Hun har allerede været afsted med Theo og Jeong-su.
Lee Sian har matchet med Yuk Jun-seo.
Hyg dig.
…Yuk Jun-seo.
Jeg vidste det.
Gå venligst udenfor.
Kom.
Hvad tog dig så lang tid?
Hvorfor føles det
så akavet?
Det føles mærkeligt at tage til Paradis med dig.
Ja, ikke?
Det var uventet,
fordi jeg ikke havde udtrykt mine følelser.
- Det gjorde du? - Gjorde jeg?
Det er en lettelse.
Det kan blive sjovt.
De har begge holdt meget tilbage.
- Det bliver sjovt. - Ja?
- Netop. - Fordi…
De var begge forsigtige, fordi Jeong-su og Min-seol var der.
De kan hygge sig uden de andre i nærheden.
Parmatchning til Paradis er slut.
At blive efterladt føles…
Ret bittert.
Det er ikke fedt.
Man føler sig bestemt udsat.
Stakkels Theo.
Wow, det er…
- Sådan endte det. - Theo…
Hvorfor gik Theo ud og så dem gå?
Han får en chance, ikke?
- Jo. - Det håber jeg.
- Får Theo en ny chance? - Jeg hepper på Theo.
Det gik præcis som forventet.
- Præcis som forventet. - Ja.
Det havde I ikke set komme.
- Korrekt. Jeg havde ikke. - Heller ikke mig.
Seriøst.
- Jun-seo? - Jeg så det ikke.
Jeg havde ikke forventet det.
Hun kom med hints.
Jeg tænkte på Jong-hoon.
- Hvad? - En helt anderledes.
Hvad taler I om?
- Jin-kyung, det er ikke det. - Er det ikke? Okay…
Undskyld.
PARADIS KIM A-RIN & KOOK DONG-HO
- Kør forsigtigt. - Okay.
- Bilen lyder fantastisk. - Ja, motorlyden er utrolig.
Mit hjerte galoperer.
Sådan har jeg det også.
Når jeg kører en bil, jeg synes om, hamrer mit hjerte.
Læn dig lidt forover. Okay?
- Det er i orden. - Tak. Det er så betænksomt.
- Tiden flyver afsted. - Ja, det gør den.
- Vi er næsten halvvejs. - Det er utroligt.
Vi er næsten halvvejs.
Det er min første Paradis-tur.
Nå ja.
Vi kører over floden.
Dong-ho kører over…
Kører Dong-ho over Dongho-broen?
Netop.
Det vil jeg tænke på, når jeg kører over broen.
Det vil være en ære.
Det vil jeg tænke på hver gang.
Det hedder den. Dongho-broen.
Præcis.
Hvor meningsfuldt.
Det føles som en drøm.
PARADIS SI-AN & JUN-SEO
Det føles rart tredje gang.
- Nyd det. - Det føles godt.
- Vi er halvvejs nu. - Ja.
I morgen er allerede syvende dag.
- Jeg er lidt… - Ja?
Det var så sjovt indtil tredje eller fjerde dag.
- Ja. - Jeg mødte folk, tog til Paradis…
Nu kender jeg ikke engang mine egne følelser.
Hvis nogen spørger mig om mine følelser,
ved jeg ikke, hvad jeg skal svare.
Det er det, jeg tænker på.
Det er forståeligt.
Pludselig tænkte jeg på alt muligt…
Ja.
Så min energi dykkede meget.
- Jeg forstår. - Ja.
Hun har så mange muligheder, så der er meget at tænke på.
Og jeg tror, at hun nu overvejer sine valg mere seriøst.
Hun kom for at more sig.
Men hun tænker dybere, nu hun har set, hvor skønne de alle er.
- Der er en fed vibe. - Fantastisk.
- Undskyld mig. - Kaffe.
Det ser lækkert ud.
Tak for maden.
Tak.
Er det kyllingelår?
- Ja. Vil du smage? - Ja.
Okay.
Det er anderledes end bryst.
Tak.
Her er saucen.
Smager det godt?
- Er det ikke godt? - Så godt.
Har du det bedre nu.
Jeg er så glad.
- Er du sikker? - Absolut.
Hvorfor så det ansigt?
Absolut.
Det er godt.
Du er ældre end mig, er du ikke?
- Hvor gammel er du? - Sikkert.
Jeg er født i 1996.
- I 1996? - Ja.
Du er sikkert født i 1998?
- I 1999. - I 1999.
Ja.
- Hvor gammel er du? 26? - Du er yngre, end jeg troede.
Jeg er 25 lige nu.
Femogtyve. Okay.
Så er du ældre.
Det føles som en flugt i dag.
- Netop. - Ja.
Jeg troede ikke, det ville ske.
- Helt ærligt. - Hvad?
Jeg forventede ikke at være her.
Jeg følte mig usikker.
Jeg troede ikke,
at jeg udtrykte mine følelser for dig lige så meget, som de andre gjorde.
Så jeg havde ikke store forhåbninger.
Men så sagde de mit navn.
Ja.
Jeg var lettet og overrasket.
Det var uventet.
I går
var jeg glad for, at du kom til mig. Vi havde brug for at tale.
Du udtrykte dig godt.
- I går? - Ja.
Gjorde jeg?
Hvorfor svarede du ikke?
Hvad?
På hvem du ville tage med til Paradis.
AFTENEN FØR
Så…
Hvem vil du tage med, Jun-seo?
Til Paradis?
Hvorfor gør du det mod mig?
Jeg drikker bare.
Jeg har talt meget med Theo,
og jeg tror, jeg kender hans følelser for dig.
Det er derfor,
jeg prøvede at være mere forsigtig.
Jeg ved præcis, hvem der er interesseret i dig,
så jeg ville ikke bare afsløre det i en drikkeleg.
Jeg havde ikke rigtigt sagt det før.
Derfor.
- Hun er glad. - Det er et godt svar.
- Hun syntes om svaret. - Ja.
Han tog hensyn til sine rivaler.
Ja.
Helt ærligt,
så skjuler jeg nok lidt mine rigtige følelser
overfor de mennesker, jeg har været i Paradis med.
Hvorfor?
Mine følelser ændrer sig.
Men de kunne tage det som en vished…
Der kunne blive misforståelser…
- Ja. - Før jeg beslutter mig.
- Det er rigtigt. - Det er derfor…
Jeg holder igen, selv når jeg gerne vil tale.
Så…
Fra i dag
vil jeg hurtigt få styr på mine tanker.
Og jeg vil udtrykke mig mere frit.
- Men… - Hvis jeg synes om nogen, siger jeg det.
Har du blandede følelser?
Jeg har bare meget at tænke på.
Først
var jeg glad og morede mig.
- Men nu… - Ja.
Jeg er bange.
Sådan begyndte jeg at have det i dag. Min energi faldt pludselig.
Virkelig?
Det forstår jeg.
Men at føle sig splittet og forvirret, det er stadig en del af dig.
Det tror jeg.
Du skal alligevel tage de beslutninger på et tidspunkt,
så gem dem for nu.
Lad os nyde den gode mad
og have sjove snakke.
- Vi skal hygge os. - Klart.
- Du skal bare tage det roligt. - Ja.
Vi behøver ikke være for seriøse.
- Lad os gøre det. - I dag fokuserer jeg på dig.
- Godt. - Ja.
Det er åbenbart beroligende at tale med Jun-seo.
Enig.
Jun-seo beroliger folk med sine råd.
Ja.
Jeg tror, at de begge er lige ærlige.
- De ligner hinanden. - Det gør de.
De er ligefremme og ikke for…
Er de alvorlige, bliver de for forlegne.
I stedet for at tænke så meget håber jeg, at Si-an får det sjovt med Jun-seo.
Men ser man på folk, der har mange muligheder og tænker for meget,
så ender de som singler.
- Sandt. - Det svar var uventet.
Folk med få muligheder bliver gift, når de får chancen.
Det ser jeg hos folk, jeg kender.
Jeg siger ikke, at Si-an ender med at bo alene.
Gid hun finder lykken.
Hun er populær.
- Ja. - Der er meget at tænke på.
Overtænker man, er det svært at tage beslutninger.
Det er ikke noget, hun bare siger. Hun virker usikker.
Hun er splittet.
- Salat, frugt, champagne… - Frugt? Elsker det.
- Værsgo. - Det ser lækkert ud.
Her er en test.
- Kan du åbne flasker? - Prøv bare.
Jeg har aldrig prøvet det.
- Virker det ikke? - Det er okay.
Jeg fik den.
Det ser godt ud.
En fornøjelse.
- En fornøjelse? - Ja.
Det er rart.
Det er bestemt paradis.
Jeg kender ikke smagen.
- Det er godt. - Af champagne.
Hvad er det? Tofu?
Lad os smage på det.
- Det ligner tofu. - Ja.
- Vil du give mig en kniv? - Ja.
Denne kniv?
Bare en kniv.
Hvorfor er det så kompliceret?
Det er overraskende charmerende.
Det viste hans ubehjælpsomme side.
Han foregiver ikke at være perfekt.
Jeg vil også lade, som om jeg ikke ved noget.
Nyd maden.
Tak.
Det er lækkert.
Når vi spiser i Inferno, er det som at tygge på sten.
Præcis.
Her behøver man ikke engang tænder.
Tænder er ikke nødvendige til avocadoer.
Det passer.
Fortæl mig om dit job og alder.
Jeg vil gerne høre din alder.
- Må jeg gætte? - Vil du helst høre om min alder?
- Nej, dit job. - Mit job?
Jeg tror, du er yngre.
Jeg tror i omegnen af 20…
I omegnen af 20…
Tyve…
Måske 26?
Men det er tre år yngre.
Så jeg siger 23.
- Nej, vær bare ærlig. - 23.
- Siger du 23? - Ja.
Jeg er 25.
Det var tæt på…
Du stirrede på mig, som om det var en kæmpeforskel.
- Et års forskel er meget. - Ja.
Et helt år.
Så 25. Gæt min alder.
Du kunne være ældst.
- Måske har jeg oplevet meget i livet. - Det tror jeg ikke.
Bestemt ikke.
Hvorfor er du så sikker på det?
Det føles,
som om du er ældre end mig.
Ikke helt 30, så jeg gætter på 29.
Og jeg lægger et år til.
Så 30 år.
Var det, fordi jeg var glad for 29?
Ja. 30?
- Er det 30? - Korrekt.
- Virkelig? - Ja, jeg er 30.
Du har ret.
Sådan ser du ud.
Og dit job.
Jeg tror…
Når jeg ser, hvordan du klæder dig,
ser det ud til, at du ved, hvad der klæder dig.
Du er måske model eller fotograf.
- Ja. - Passer det?
Jeg er reklamemodel.
Det er mit job.
Jeg er reklamemodel.
Jeg har været model for et kosmetikmærke i tre år.
Jeg er også brudekjolemodel, og jeg arbejder som fitnessmodel.
KIM A-RIN, 25 MODEL
Det er mit job.
Poserer du sådan med skuldrene til optagelserne?
Du er ret god.
- Gør man ikke sådan? - Jeg kan godt lide at posere.
Det er så interessant.
Har du stået model som brud?
Ja.
- Hvor mange gange har du været gift? - Omkring tre gange.
Det er et interessant liv.
Det var så…
- Ud af det blå… - Ja.
Det er sjovt at gætte.
Jeg kan ikke gætte dit.
- Hvad? Mit job? - Ja.
Prøv.
Du har nok kontorarbejde.
Hvad skulle jeg ellers lave?
Troede du, jeg gik hjemme?
Jeg arbejder på et kontor.
Havde jeg ret i, at du arbejder på kontor?
Ja, jeg er autoriseret revisor.
- Revisor? - Ja.
Wow, for vildt.
Jeg havde regnet med et professionelt job.
Har du kontor i Yongsan?
Ja.
- Fordi… - Amore…
- Hvad? - Må jeg sige det?
- Jeg var der til et fotoshoot. - Ja, det plejer…
- Kender du Etude-bygningen? - Ja.
Der arbejder jeg meget.
- Vi har måske set hinanden. - Det er muligt.
De har gode restauranter.
Korrekt.
Hvornår var du der sidst?
Jeg er der mindst hver anden eller tredje måned.
- Vi er sikkert gået forbi hinanden. - Ja.
Vi var meget tæt på hinanden. Det er så cool.
- De har en forbindelse. - Ja.
Hver anden måned er…
- Det er ikke så ofte. - Nej.
De har nok ikke set hinanden.
Jeg tænker også på, hvor du bor.
Ja, også mig.
Eftersom du arbejder i Seoul…
Hvis du går til mange fotoshoots,
bor du så ikke i områder som Nonhyeon, Apgujeong, Cheongdam eller Gangnam?
Sinsa?
Hvor bor du?
Jeg bor i Wangsimni.
Wangsimni.
- Virkelig? - Hvad?
- Hvad er der? - Hvad?
Bor han i Wangsimni?
- Hvorfor? - Også mig.
- Virkelig? - Ja.
Seriøst?
Virkelig?
Det er fantastisk.
- Ja. - Det er det.
De har måske set hinanden før.
Jeg bor i Wangsimni.
Det har jeg gjort i otte-ni år.
- Virkelig? - Ja.
Det er to år for mig.
Jeg har boet i Wangsimni en evighed.
- Vi er naboer. - Du har ret.
Vi er nabolags-venner.
Det var derfor, du spærrede øjnene op.
Vi må have taget det samme tog til samme sted for at arbejde.
Hvordan kan det ske?
Det er fantastisk.
Det er det.
Den slags sker ikke let.
Men vi har meget tilfælles.
Jeg begyndte endda at tro, at det var skæbnen.
At være fra samme nabolag er…
Det er sigende.
Det blev stort.
Det kunne øge interessen.
Det er noget bekendt.
Netop.
Og det med skæbnen…
Man falder for det romantiske aspekt.
Det er rart her efter al besværet
og misforståelserne.
- Vi kunne have matchet første gang. - Ja.
Jeg fortryder stadig så meget.
Personen, jeg gerne vil tage til Paradis med er
Kim A-rin
Tak.
Jang Theo.
For mig var det første…
Ja, det var…
Et chokerende øjeblik.
Men nu
er der ingen, jeg er nysgerrig på eller har lyst til at snakke med.
Jeg vil ikke blive ved med
at tænke og gruble over ting længere.
Så jeg opsøgte dig, så vi kunne snakke,
straks du var tilbage.
"Hey, lad os snakke."
Virkelig?
- Jeg måtte tage mod til mig. - Okay.
Si-an og jeg sad ude foran, da du kom med Jeong-su.
Det er heldigt, at vi fire satte os sammen.
Det passer.
Men da vi sad fire sammen,
var jeg for genert til at trække dig til side.
Det krævede allerede meget mod at banke på din dør.
Det var modigt.
Først overraskede det mig,
da vores naive, uskyldige krabat, Jun-seo…
Hvorfor sad han der?
Det forventede du ikke.
- I den situation… - Han havde sin tandbørste.
Jeg ville have gået.
Men han spurgte, om han måtte sætte sig.
Ja.
Hey. Yo.
- Hvad laver I? - Vi taler bare.
- Virkelig? - Ja.
Må jeg sætte mig?
- Tag plads. - Okay.
Hvad sker der?
Han fattede ingenting.
Han sad der bare, som om han interviewede os.
Jeg tænkte: "Det kommer aldrig til at gå godt."
Jun-seo sad der, der dukkede flere op.
Der tænkte jeg: "Det er slut.
Hvorfor lykkes ingenting for mig?"
Jeg var så irriteret og vred, at jeg bare gik fra spiseområdet.
Vi gik hele tiden forkert af hinanden. Det tog sin tid.
De er kommet langt.
Det er de.
Nogle mennesker hører bare sammen.
Det er afslappende.
Jeg blev glad af at se dem sammen.
Vi har vores første par nu.
- Korrekt. - Ja.
Tillykke til dem.
Dong-ho og A-rin.
Jeg vil ikke ødelægge stemningen.
Men hvorfor tror jeg, at Hae-lin og Dong-ho…
- Der er noget uimodståeligt. - Der er måske mere.
- Dong-ho kunne ikke tage sig sammen. - Du har ret.
Det ender ikke bare så let.
Dong-hos følelser er afgørende.
- Er du sulten? - Hundesulten.
PARADIS JI-YEON & TE-HWAN
- Jeg er sulten. - Jeg er sulten.
- Lad os spise. - Velbekomme.
Lad os trække tallerknerne herhen.
Kan du åbne den?
Det skræmte mig.
Det kunne være endt skidt.
Han må være født i 2003.
Det skræmte mig.
- Tak. - Tænk, at det var så let at åbne den.
Tak.
Vær forsigtig.
Du godeste!
- Han er så kær. - Han er så kær.
Vi skal have en drink med Te-hwan.
Jeg elsker dem begge.
Er det min tur først?
- Vil du? - Er du nysgerrig?
Skal jeg mon spørge om alder eller job først?
Vælg.
Lad os tage en ad gangen.
- Gerne. - Derefter vores alder.
- Mit job er… - Ja.
Jeg er designer.
- Men… - Det klæder dig.
Jeg er rumdesigner.
Jeg arbejder som rumdesigner.
Jeg opstiller møbler til mærkevareevents
for at matche deres image og værdier.
Jeg leverer også idéer til designs af deres objekter.
BAE JI-YEON RUMDESIGNER
- Hvad er dit job? - Mit job er…
- Jeg er DJ. - Okay.
Jeg laver elektronisk musik.
Virkelig?
Jeg er ejer også en klub.
- Virkelig? - Ja.
- Er han DJ? - En DJ?
- Det er så uventet. - Klubejer?
Er han DJ?
Jeg er DJ.
Jeg ejer også en undergrundsklub i Itaewon.
Ulig hvad folk forventer, når man taler om klubber,
så fokuserer vores på housemusik.
Denne type musik og partykultur er stadig ret ukendt i Korea.
Jeg vil gerne promovere den,
så flere opdager og nyder musikken, så den bliver mere mainstream.
KIM TE-HWAN DJ OG KLUBEJER
- Virkelig? - Ja.
Det er uventet.
Ret overraskende, ikke?
- Et chok. - Sådan ser jeg ikke ud.
Jeg ville aldrig have troet, at du laver musik,
fordi jeg troede, du havde
et mere afslappet job.
- Du vidste nok ikke, at jeg ejede en klub. - Slet ikke.
Slet ikke.
Selv efter at hørt det er det svært at forestille sig.
- Er det? - Ja.
Det passer bare ikke på dig.
Jeg tænker på din alder.
Gæt.
- Jeg siger min alder først. - Okay.
Hvad med 31?
- Har jeg ret? - Ja.
- Har jeg virkelig ret? - Ja.
- Hvad? - Hvad?
Du godeste.
- Det troede vi ikke. - Er han 31.
Ja.
- Han er ældre end mig. - Han er ældre.
Vi troede, han var meget ung, som 22.
- Virkelig? - Ja.
Jeg troede, du var cirka 30.
- Hvad? Cirka 30? - Ja. 30.
Hvorfor lagde du et år til? Av.
Jeg tager det tilbage.
- Havde jeg ret? - Ja, jeg er 31.
- Jeg tog morskaben væk og gættede rigtigt. - Ja.
- Lad mig gætte din alder. - Okay.
Tyve…
Måske 27.
Siger du 27?
- Så 26. - 26?
- Så 25. - Ja, 25.
- Jeg er 25. - Virkelig?
- Men… - Ja?
Du virker moden.
- Gør jeg? - Ja.
Så jeg troede, du var ældre.
Jeg troede, Ji-yeon var ældre.
- Seriøst. - Ja.
Vi skylder Te-hwan en undskyldning.
- Helt sikkert. - Undskyld.
Du talte meget med gamechangeren i dag, ikke?
- Talte jeg meget med gamechangeren? - Ja.
- Den kvindelige gamechanger? - Ja.
Da vi spiste tidligere…
- Ja. - …sad Hae-lin ved siden af dig.
UNDER DAGENS FROKOST
Hvad er det? Det look har jeg aldrig før set.
- Mig? Virkelig? - Ja.
Du synes godt om briller.
Jeg tog mange med.
Tag solbrillerne af.
Men de er cool. Sikken skam.
Det er en skam.
Det generede mig lidt.
Det er alt.
- Lidt. - Gjorde det?
Men ikke meget. Bare lidt.
Jeg blev ved med at se på dig.
Men du så ikke på mig.
Jeg tænkte: "Se på ham.
Det er lidt…"
Jeg så over mod dig hele tiden.
- Og vi havde masser af øjenkontakt. - Virkelig?
Jeg troede, det var telepati.
- Virkelig? - Ja.
Ji-yeon virkede lidt jaloux, så det var sødt.
Om det er Paradis eller Inferno,
bare jeg er sammen med Ji-yeon, er det fint.
SKØJTEBANE
Kender du denne skøjtebane?
Ja, jeg har været her en gang.
Her er de.
Sæt dig her.
Hvordan tager man dem på?
- Sådan. - Hold fast.
Stram snørebåndene.
Det beskytter anklerne.
Pres foden lidt ned.
Det er nok.
De strammer meget.
- Strammer de? - Ja.
Pludselig er han god til det hele.
Og skøjter godt.
- Pludselig… - Og han laver en tripelaxel.
Han virker ikke specielt atletisk.
Kom.
- Det er længe siden. - Hold fast.
Jeg har ikke skøjtet længe.
Er jeg ikke god?
- Jo. - Bedre end ventet, ikke?
- Ligner jeg Yuna Kim? - Hvad?
- Ligner jeg Yuna Kim? - Ja, prøv en tripelaxel.
Sådan her?
Du er god.
Lad os lege fangeleg.
- Løb væk. - Okay.
Jeg er bange!
Det må have været sjovt.
- Jeg elsker det. - De ser så uskyldige ud.
Vent. Træk mig.
Kom her. Sådan.
- Jeg står stille. - Okay.
Skubber du mig bagfra?
- Skal jeg trække dig? - Ja.
Du er for tung.
- Det er fedt. - Det er rart.
Helt sikkert.
Det beroligede sjælen.
Jeg føler, at de to…
- Vi så sådan en ren og uskyldig date. - Ja.
Det gjorde mig så glad.
Det er den mest misundelsesværdige date, jeg har set indtil nu.
- Virkelig? - Ja.
Jeg elskede det.
PARADIS LEE SI-AN & YUK JUN-SEO
Jeg fryser.
Tag en jakke på.
- Jeg tog ikke en med? - Gjorde du ikke?
Tog jeg min med?
Jeg har kun den her.
Vil du have den på?
Jeg bærer den bare sådan her.
Ja.
- Er det rart? - Klart.
Den klæder dig.
- Denne her? - Ja.
Den er din.
Så godt ser den ikke ud på mig.
Synes du om blomster.
- Elsker dem. - Gør du?
Hey, har du en side, du foretrækker?
Du ser ens ud fra alle vinkler.
- Jeg er ligeglad. - Er du?
Hvorfor sige "Hey"?
- Hvad? - Hvorfor sige "Hey"?
Er det ikke okay?
Kald mig "Si-an".
Okay, Si-an.
Han retter let ind.
Han rettede det straks.
Det er en vane. Det driver mig til vanvid.
Det er blevet en vane.
"Han elsker mig. Han elsker mig ikke."
Er der andre, du vil på date med, når vi kommer tilbage?
Jeg kender dem alle godt nok.
Jeg får næppe interesse for andre.
Du virkede mere moden i dag.
Gjorde jeg?
Da jeg mødte dig i Inferno,
virkede du bare som en atletisk fyr.
Men i dag
så jeg din maskulinitet.
Du er cool.
Du så også cool ud med brillerne.
- Virkelig? - Ja.
Fedt.
Alle ved, at Theo jagter dig.
Han kører på for fuld kraft.
Så jeg vil spørge dig,
hvad du tænker om ham.
Hvad jeg føler for Theo?
Ja.
Helt ærligt…
- Jeg synes om ham. - Hvad?
Jeg synes om ham.
Jeg synes om ham,
men som jeg sagde, så blev jeg forvirret i dag.
Jeg synes også om dig. Men…
Jeong-su passer på mig. Det gør I alle, det får følelserne til at vokse.
Men de ændrer sig hver dag.
- Så det er vel muligt. - Ja.
Hun er godt nok ærlig.
Jeg har ikke talt med andre om det her.
Jeg taler ikke engang om det, når pigerne spørger.
Jeg taler heller ikke med fyrene.
Det kan jeg bare ikke. Det er så…
Man synes ikke kun om en.
At føle sig tiltrukket af flere på samme tid er…
- Ja, det er mærkeligt. - Det er det.
Det sker kun herinde.
Jeg har aldrig oplevet det før.
Det er som…
Man synes om den, om den og den…
Hvad gør vi?
Jeong-su er meget høflig og venlig.
Jeg havde sommerfugle i maven.
Theo er altid den samme,
han viser sine følelser på en morsom og sød måde.
Lad mig se din ring. Her er din blomsterring.
Er den ikke køn?
Jun-seo udstråler "hård negl".
Han er ikke den varme og blide type,
men han har en moden energi med stærke ledelsesevner.
Jeg er så forvirret.
Jeg forstår hendes følelser.
Hvis nu Cha Eun-woo sagde, at han syntes om mig,
ville jeg blive superglad.
Men hvis Park Bo-gum sagde det næste dag,
ville jeg vælge ham.
Og næste dag siger Byeon Woo-seok det.
Seriøst. Jeg ville være forvirret.
- Sådan må det være. - Ja.
Jeg forstår det.
Det er ikke let at indrømme.
Jeg tror, at Si-an er meget ærlig.
Ja.
Jun-seo bevarede roen foran hende.
Han var fattet.
Ja.
Han havde en moden vibe.
Men har hun lige stærke følelser for dem alle?
Tror I det?
Det tænker jeg også på.
Kan man føle lige stærkt for alle?
- Man kan være interesseret. - Det kan man ikke.
Det synes jeg ikke, man kan.
Lige nu synes jeg bedst om Byeon Woo-seok.
Ligesom hende…
- De andre er… - Har du set ham for nylig?
Jeg tror heller ikke, Si-an har lige stærke følelser.
- Hun tiltrækkes af den, hun nu er med. - Af den, hun er med.
Tænk over det.
Hvis jeg var en af de tre fyre,
ville jeg give op efter at have hørt det her og slippe hende.
Men de giver ikke op.
Alle tre tænker:
"Jeg er måske kun en af tre muligheder, men jeg prøver stadig."
Si-an må have den charme.
- Sikkert. - Ja.
Men da Si-an stadig er forvirret og vakler,
holder de endnu bedre fast.
Mænd vil vinde en kvindes hjerte.
Måske tror de, at det virker, hvis de prøver endnu mere.
Si-an…
- Jeg kan lugte poolen! - Ja.
PARADIS KIM A-RIN & KOOK DONG-HO
- Skynd dig. - Den er dyb.
Jeg må gå på tæerne.
Den er virkelig dyb.
Hold fast i mig.
Du godeste.
Slip bunden.
Jeg gør bare, hvad jeg gjorde under dysten.
Du fik en masse sol.
Ja, ikke?
Man kan allerede se det.
Jeg fik også en del foran.
Det er rart. Kom herover.
- Jeg prøver. - Okay.
Vær modig.
Hvordan er det her?
Du er som en hvalp.
Jeg vil lære hundesvømning.
Så kan jeg overleve i vandet.
Du ser rolig ud over vandet.
Men du arbejder så hårdt nedenunder.
Jeg vil flyde i lang tid.
- Sødt. - De har det godt sammen.
Ja, det føles rigtigt.
Jeg skal nok bare øve mig lidt.
- Det er… - Hvad nu?
Jeg vil også prøve at holde mig flydende.
Hold fast i mig, og prøv.
Følg mig, når du sparker.
Bliv ikke anspændt. Slap af i hænderne.
- Stol på mig, og flyd. - Okay.
Fortsæt fremad.
Spark.
Jeg synker.
Dine arme er for tunge.
- Jeg prøver. - Spænd ikke.
Hjælp mig.
- Hold fast. - Jeg slapper af.
- Sådan. - Slap af, og kom så.
- Følg mig. - Kom så.
Hele vejen.
Jeg synker bare hele tiden.
Prøv igen. Jeg holder dig oppe.
Det er så anderledes end Inferno.
Lad os sammenligne armlængde.
- Op mod væggen. - Mine arme er lange.
Mine er lange.
- Armlængde… - Vent.
- Det gjorde han med Hae-lin. - De målte også.
Det er mærkeligt.
Har jeg lange arme?
Mine er længere. Se.
Selvfølgelig, de bør være længere.
- Du er 20 cm højere. - Derfor?
Hvad har du ellers lyst til?
- Du har sikkert… - Jeg…
…tænkt på noget.
Jeg vil bare gerne tale med dig.
- Og svømme? - Det var det vigtigste.
Ja, og også svømme.
Jeg er bange.
Også her. Okay.
Når vi tager tilbage i morgen, slår tomhedsfølelsen hårdt.
Man pakker og tager afsted
bare for at ende i Inferno.
Generer det dig ikke?
Nej, ikke nu.
Hvad mener du med "nu"? Fortryder du intet?
Jeg har været rigelig tid på Inferno.
Jeg kom til Paradis med den, jeg vil have.
Vi får masser af chancer for at tale fremover.
Jeg tror ikke, stedet betyder noget.
Tror du,
vi kommer tilbage efter en ny dyst?
Eller bliver der en sidste matchingrunde.
Hvad tror du?
Du må have en fornemmelse af det.
Jeg tror, at fyrene skal dyste.
Jeg tror, vinderen kan vælge og komme her igen.
- Men hvis du ikke… - Det siger du nu…
Hvis det er en kvindedyst?
Jeg ved det.
Aldrig.
- Er du stadig sikker? - Ja.
Så gør dit bedste, og tag mig med.
- Hvad sagde du? - Hvad?
Se hendes ansigt.
Hun er forelsket.
Vil du have en øl?
Okay.
Skål.
Spiser du rigtig mad derhjemme? Du bor jo alene.
Jeg plejede at lave mad, fordi jeg havde lyst.
Men ikke længere.
Arbejde gør det svært.
- Er du en god kok? - Ja.
Jeg kan lave næsten alt.
Virkelig.
Jeg kan endda lave kimchi.
Det er fantastisk.
Ved du hvad,
det er en utrolig charme.
- Kan du lave kimchi? - Min charme.
Før det tæller som en charme,
skal man kunne lave noget i stil med pasta, før det tæller.
Men jeg er god til at lave pa-kimchi.
Lav mad til mig næste gang.
Lav pa-kimchi til mig.
Du vil vist have hjemmelavet mad.
Jeg er i den alder, hvor jeg gør ting med ægteskab i tankerne.
- Også mig. - Ja.
Lad bare, som om vi er gift.
Det er, fordi du er besat af pa-kimchi! Vil du have noget?
Fint, jeg laver noget.
Jeg leverer det til døren.
- Lad bare, som om vi er gift. - Nej.
- Jeg er så flov lige nu. - Hvad er du flov over?
Du er god til at irritere andre.
Nu ved jeg, hvorfor alle siger, at man skal hertil.
Det er sjovt at drille dig og se dine reaktioner.
Er det derfor, folk vælger yngre partnere?
De ser afslappede ud,
og de er hurtigt blevet tætte.
- Du har ret. - Ja.
Når Dong-ho er med A-rin, tager han føringen.
Men med Hae-lin vidste han ikke, hvad han skulle gøre.
Hvis Hae-lin lægger sig i selen, så tror jeg,
at Dong-ho måske mister fatningen igen.
- Sådan føles det. - Enig.
- Ja. - Enig.
Dong-ho udtrykker sig meget.
Men mærkeligt nok, føler vi…
- Vi føler os utilpasse. - Ja.
Det føles,
som om der lurer en mørk sky i baggrunden.
- Jeg tror ikke, at han er sikker endnu. - Enig.
De ser ud til at være et godt par.
PARADIS SI-AN & JUN-SEO
Drik ikke for meget, så bliver du fuld.
Hey, de snacks er så gode, at jeg bliver ved.
Kald mig ikke "Hey".
- Sig mit navn. - Si-an.
Jeg er ikke vant til at sige folks navne.
Det er rart, når man siger mit navn.
- Okay, Si-an. - Ja.
Ved du, hvad jeg kommer til at gøre?
"Hey, Si-an."
- Det er fint. - Er det okay?
Hvor ofte plejer du at se din kæreste, når du dater?
- Mig? - Ja.
En gang om ugen…
Det er så lidt.
Mindst en gang.
Det er mindst en gang om ugen.
Jeg satte tid af til hende mindst en gang om ugen.
- Hvad plejede I at skændes om? - Hvad vi skændtes om?
Jeg er ret stædig.
Ja, af og til
tog jeg ikke hensyn til deres tanker eller perspektiv.
- Jeg gik efter det, jeg ville have. - Hvad du…
Jeg er nødt til at arbejde med det.
Jeg tror, det var svært for den anden.
Jeg tror, at du skændes meget.
Men jeg tror ikke, at skænderier er dårligt.
- Selvfølgelig ikke. - Nej, vel?
Når man skændes,
lærer man at forstå sig selv og den anden part bedre.
Det var sådan, det var for mig, tror jeg.
Selvom man skændes meget,
er der visse ting, man kun lære om sig selv ved at være i et forhold.
Ellers ved man det ikke.
Det har ofte krævet en partner, før jeg lærte noget om mig selv.
Hvilken type forhold vil du have?
- Det forhold, jeg vil have? - Ja.
Det vigtigste er nok at være sammen med den person, jeg vil have.
Sandt nok.
Hvis det lykkes, så går resten også.
Følg hjertet.
Du er bare den letteste at tale med.
- Virkelig? - Totalt.
Jeg føler virkelig,
at det er en naturlig samtale.
Enig.
Men normalt
spørger jeg aldrig nogen om den slags.
Men må jeg spørge dig…
- Det må du. - Må jeg?
- Selvfølgelig. - Jeg er faktisk lidt nysgerrig.
Hvad syntes du om mig, da vi først mødtes,
og hvad synes du nu?
Først var jeg slet ikke interesseret.
Men…
Du var den eneste, jeg ikke rigtigt havde talt med,
og du ville ikke tale med mig udenfor de fastsatte tidsrum.
Så…
…det gjorde mig nysgerrig.
Jeg ville lære dig at kende.
Det var min første tanke.
Da vi blev tætte…
…var du helt anderledes.
På en god måde.
Men
jeg ville også til Paradis med dig mindst en gang.
Og nu da vi er her…
…er det fantastisk.
Jeg er blevet tiltrukket.
Det er spændende og forvirrende.
Netop.
Sådan har jeg det også.
I dag
føltes det som en rigtig date.
Vi kørte til stedet sammen,
vi spiste middag og kom tilbage hertil.
Det føles som en rigtig date.
- Virkelig? - Ja.
Jeg elsker det.
Det føltes så ægte.
Når jeg taler med dig,
føles det,
som om jeg er mere mig selv.
Jeg er afslappet og ærlig.
Sandt nok.
Jeg taler bare uden at overtænke tingene.
Men det er den,
jeg virkelig er.
Det er derfor, at vores samtaler flyder bedre.
Det er godt at høre.
Men jeg føler, at du stadig har meget at tænke på.
Det har jeg.
Grunden er,
at der er meget, der bekymrer mig.
Hvad tænker du lige nu?
Mine øjne er så tørre.
Er dine øjne tørre?
Og?
Det er rart her.
Og?
Det er meget rart her.
Jeg vil bare…
Jeg mener det her helt ærligt.
Du behøver ikke vælge mig.
Men du skal være oprigtig.
Sig ikke ting som: "Det er rart."
Du kunne sige: "Jeg tænker på en anden."
Eller: "Jeg tænker på dem."
Jeg foretrækker, at du siger den slags i stedet.
Okay.
Bare fordi vi to er her,
behøver du ikke skjule eller maskere dine følelser.
Du har vist meget at tænke på.
Nej, jeg er bare træt.
Har du det godt, selvom du er træt og drikker sådan her?
Det tror jeg ikke.
Det er problemet.
Det føles godt, og derfor er jeg forvirret.
- Er du med? - Forklar det.
Jeg har ofte været i Paradis,
og mine følelser ændrer sig hver dag.
Okay.
Indtil i går var jeg ikke sikker,
men her begyndte jeg at synes om dig.
Og det forvirrede mig at se mig selv sådan.
Hvem af os tre synes du bedst om?
Lige nu er det Theo.
- Theo? - Ja.
Og hvorfor?
Hvorfor Theo?
Han siger, hvad han føler.
Jeg tænker meget på ham.
Det var det, du skulle sige.
Du godeste.
Men mine følelser er vokset her, og det er så forvirrende.
Det var det, jeg ville sige.
- Hvad er det? - Hvad?
Hvad er der galt?
Det ved jeg ikke.
- Jeg er fuld. - Hvorfor græder du?
Det ved jeg ikke.
Græd ikke.
- Jeg er nok bare træt. - Værsgo.
Mine følelser flyver rundt.
Jeg forstår det. Du behøver ikke sige det.
Det må være overvældende.
Jeg skal på toilettet.
Det er så svært.
Vær bare ærlig.
- Hvis du græder, så giv los. - Det er ikke det…
Det er, fordi jeg ikke er sikker på mine følelser.
Gå væk nu.
Jeg bliver ved med at græde.
Mit hjerte gjorde vist bare lidt ondt.
At se mig selv så ubeslutsom…
Det brød jeg mig ikke om.
Det føles, som om jeg ingen rygrad har.
Men jeg tænkte også: "Det er forståeligt, at jeg føler sådan her.
Det er mine ægte følelser."
Mine tanker var et stort kaos.
Jun-seo hjalp mig med
at slippe de indestængte følelser.
Det var dybe samtaler over drinks.
Nu forstår jeg, hvad Si-an går igennem.
Hun tænker:
"Jeg synes om ham og om ham. Og nu en tredje? Hvad fejler jeg?
Hun er forvirret.
Hun tænker: "Det er forkert."
Men det er jo Single's Inferno.
De har ingen telefoner,
og de kan kun date der.
Hun laver ting, som hun normalt ikke laver,
så hun er forvirret og ambivalent.
At jeg forstår Si-an til en vis grad,
gør mig forvirret.
Alle er forvirrede.
- Jeg er forvirret. - Det er vi alle.
Jeg forstår det.
Det er ikke vante omgivelser.
Sandt nok.
Hun tog til Paradis med Jun-seo med tankerne i et stort kaos.
Du godeste.
Altså…
Mens vi talte…
…blev mine følelser vist tydelige for mig.
- Virkelig? - Ja.
Jeg føler mig bedre tilpas.
Tak.
Jeg er…
Jeg vil bare følge mit hjerte.
Jeg havde aldrig forestillet mig, at det ville ske på ti dage.
Lad være med at tænke eller bekymre dig for meget.
- Jeg føler virkelig… - Du og jeg…
Du og jeg kommer hertil igen.
Yuk.
Det var en meget selvsikker erklæring.
Det føles,
som om jeg smuglytter til en samtale på gaden.
Det giver ikke mening, men…
Jun-seo er ret glad for hende.
- Mere, end man tror. - Ja.
Du har ret.
Når man ser på Si-ans første interview,
sagde hun, at hun er letpåvirkelig.
Hun gik efter en trofast, støttende partner,
der ville vente tålmodigt på hende.
Tænk over det.
Jun-seo trøstede hende og sagde, at de kommer tilbage dertil…
Si-ans hjerte har vist åbnet sig lidt mere.
Men…
Jeg tror, at det er lidt risikabelt
at være i et forhold med en som hende.
Hvis hendes følelser ændrer sig så ofte alt efter situationen,
og hvis jeg var hendes partner,
ville jeg være usikker og bekymret.
Men da ingen er begyndt at date endnu,
og de alle er i overvejelsesfasen,
er det rimeligt stadig at tænke på det.
Da hun sagde, at hun forstod sine følelser,
betød det ikke, at hun havde besluttet sig.
Hun har besluttet sig for at gøre, hvad hun vil.
- Ja, ikke? - Det tror jeg.
Hun tænker: "Jeg følger mit hjerte.
Jeg vil bare…"
Har hun ikke altid været sådan?
Nej, seriøst.
Indtil nu har hun datet dem, hun blev tiltrukket af.
Hun har altid fulgt hjertet.
Men nu er forskellen, at hun er…
- Følte hun skyld? - Ja.
Men ikke nu.
- Ingen skyld. - Nej.
"Hvorfor skulle jeg?
Jeg er ligeglad med, hvad andre tænker."
Netop.
Det er forvirrende.
Vi ved ikke, hvad Si-an føler.
Lad os snakke.
- Snakke? - Okay.
- Kom. - Gerne.
- Følg mig. - Hvad?
Det er et hemmeligt gemmested.
- Jeg havde glemt det. - Hvad?
Dengang vi tog til Paradis…
Det føles som meget længe siden.
- Ja, ikke? - Helt sikkert.
Da du tog afsted,
glemte jeg dig lidt.
Jeg er mest nysgerrig på, hvordan du føler nu.
Jeg har også
mistet orienteringen.
Så vidt jeg kan se, så er du…
Du er sød overfor alle.
Overfor alle.
Du er sød overfor alle på samme måde.
- Min personlighed er… - Seriøst.
Ja?
Om det er mænd eller kvinder, så vil jeg passe lidt på dem.
Men hvis du er sådan overfor alle,
så ved du, hvordan det er.
Det er forvirrende.
- Er det forvirrende? - Ja.
Virkelig?
Tror du ikke, folk ville føle sådan?
Har jeg ret?
Sikkert nok.
Hvad mener du?
"Sikkert nok."
Okay.
Ja.
Okay.
Hvem er din favorit?
- Min favorit? - Ja.
For mig…
Det er Si-an.
Virkelig?
Det tænkte jeg nok.
Jeg er ikke god til at multitaske.
Så for nu
vil jeg lære Si-an bedre at kende.
- Klart. - Ja.
- Derfor… - Gør, som du vil.
Jeg vil lære hende at kende.
Jeg ved ikke, om det er det rigtige valg.
Jeg vil ikke komplicere noget.
Okay.
Godt klaret.
Tak.
Jeg hepper på dig.
Jeg hepper også på dig.
Sådan føles det ikke.
Men han var ærlig.
Han var ligefrem.
Ikke forvirrende.
Han gjorde det godt.
Lad os gå nu.
- Hvorfor? - Hvad?
Hvorfor?
Jeg har hørt og sagt alt nu.
- Hvad? - Hvad?
Hvad? Jeg mener…
Vi går tilbage og hænger ud.
Hvorfor? Vi kan hænge ud her, kun os to.
Gå nu tilbage. Det er nok.
- Hvad vil du ellers lave? - Hvad nytter det?
Vi går tilbage og hænger ud.
Hvorfor? Vi kan hænge ud her, kun os to.
- Hvad laver du? - Hvad?
Du gør det igen.
Hvad?
Altså.
- Skal vi gå tilbage? - Hvad?
Skal vi gå tilbage?
Hvis ikke du har mere at sige, så lad os gå.
Jeg har meget at sige.
- Gør det ikke! - Stop!
- Det er problemet med Jeong-su. - Han skal rejse sig.
Jeg har meget at sige.
Hold op med at lyve.
- Kom. - Kom.
Jeg blev lidt vred under den samtale.
Jeong-su var ikke særligt interesseret i mig.
Det gjorde mig så forvirret.
Men han fortalte, at Si-an var hans favorit.
Efter at have talt med Jeong-su den aften
besluttede jeg mig for at fokusere på Jong-hoon.
Mine følelser ændrede sig lidt.
Forvirrede jeg?
Det sagde hun.
Helt ærligt…
Jeg er ikke sårede følelser værd.
Det var derfor, jeg prøvede at sige det pænt.
Det var måske derfor, hun var forvirret.
Jeong-su…
Hvad er der galt med ham?
Jeong-su.
Når man ikke er interesseret i hinanden,
så lad være med at sige det pænt,
det er mere respektfuldt at sige tingene ligeud.
Det sidste, han sagde, var unødvendigt.
Han sagde: "Lad os blive her og tale, bare os to."
Hvad er pointen?
- Hvad mener du: "Hvorfor?" Gå nu. - Han synes om en anden.
Hvis jeg skulle prøve at se det fra hans side,
så er de nødt til at se hinanden de næste tre eller fire dage.
I stedet for at lade det ende så pinligt…
Du prøver for meget.
For ikke at gøre det pinligt…
Det er han ikke interesseret i.
Dufter vi ikke godt?
Hvad tænker du på?
Ikke noget. Jeg har brug for selvtillid.
Selvtillid? Okay.
Der er noget, jeg vil spørge om.
Hvis man nu synes om en,
og de vælger en anden.
Ville du være okay med det?
- Mig? - Ja.
Ja. Altså, jeg er ikke okay med det.
Da Si-an og jeg tog til Paradis,
talte vi om, at en dag med mig ikke kunne gøre hende
forelsket i mig og ingen anden.
Jeg sagde, at det ikke var troværdigt.
Hun skulle møde alle og så vælge mig.
Det ville jeg have det bedre med.
Det sagde jeg. Hvad med dig?
- Mig? - Ja.
Jeg føler, at jeg er bedre til at udtrykke mig selv nu.
Men det er lidt…
- Du føler dig… - Det er deprimerende.
Jeg blev pludselig nedtrykt.
Jeg var trist over det hele.
Men A-rin sad ved siden af mig.
Det er hendes seng.
Hvem ved? Der er altid i morgen.
Og der er dagen efter.
Vær aggressiv.
Spørg ham, hvordan det var, hvis han vil tale.
Du gør det så naturligt!
Men det er det svære.
Du bliver endnu mere naturlig med dit ansigtsudtryk og tonefald.
Seriøst.
Jeg gør det godt, når jeg føler mig godt tilpas som nu.
- Ja. - Men så, ligesom Dong-ho…
Så bliver jeg stiv og robotagtig.
"Hvordan var Paradis?"
"Kan vi snakke?"
Hun gav sig fuldt ud.
Vi så skuespillerevnerne.
You-jin viser en mere menneskelig side.
Det gør hun.
Hun viser sit sande jeg.
Du skal også være modig.
Man skal ikke fortryde noget.
Det er alvor. I morgen begynder krigen.
Vi får vist meget øjenkontakt i morgen.
Hvad laver du?
Jeg var så ensom.
- Hvorfor er du alene? - Var du?
- Lad os hænge ud. - Jeg læste.
- Lad os hænge ud. - Okay.
Drikker du stadig vand?
Er du fuld?
Nej.
Det var vist mit krus?
Hvorfor er You-jin så sjov?
- Er jeg sjov? - Ja.
Jeg vil ikke være den sjove.
- Fra i dag er du Anders And. - Mig?
Mine venner siger altid…
- Netop. - Snakkede I to?
Ikke endnu. Vil du snakke?
- Tag en snak. - Okay.
- Er du okay? - Ja.
- Er du ikke træt? - Jo, men…
- Hvis du er træt, så… - Vi kan godt snakke.
Jeg vil også have vand.
Lad os først hente vand.
Må jeg spørge, hvem du valgte til Paradis?
Mig?
Skal vi holde det hemmeligt?
- Si-an. - Si-an.
Jeg ville gerne snakke lidt mere.
Lige nu
er jeg interesseret i to.
Jeg vil have de følelser bekræftet.
I går var jeg sammen med dig, og det var virkelig sjovt.
Udseendemæssigt var du min idealtype.
Det sagde du.
Jeg synes om dig, men jeg er ikke god til at multitaske.
Dernæst planlagde jeg
at bruge mere tid med Si-an.
Det var derfor, jeg valgte Si-an i dag.
- Forståeligt. - Jeg er midt i det.
Så jeg er forvirret nu.
Det må du være.
Hvad er charmen ved Si-an?
Hendes personlighed?
Er vi meget forskellige?
Du er helt anderledes.
Hvordan er hun anderledes?
Hvad?
Med dig…
Jeg har lyst til at passe på dig.
Jeg vil gøre mere for dig.
Men?
Hvad er forskellen?
Vil du også passe på hende?
Jeg tror, hun fylder meget hos mig.
Hvad taler han om?
Jeg tror, hun fylder meget hos mig.
Fylder meget?
Den følelse forstår jeg ikke.
Hvad?
Jeg kender ikke den følelse.
Okay.
Jeg ved intet lige nu.
Jeg tænkte på noget helt andet.
Om du også har følelser for mig.
Ikke om du kun har følelser for mig.
Om du tænkte på, hvem jeg er.
Du virker omsorgsfuld og opmærksom.
Det var meget forvirrende for mig.
Så jeg var lidt forvirret.
Jeg er ikke så opmærksom.
Tog jeg fejl?
Du var så sød overfor alle.
Derfor var jeg nysgerrig.
Jeg fryser.
- Fryser du? - Ja.
Vil du have min jakke?
Nej, det er okay.
Jeg har det faktisk varmt.
Virkelig?
Sig til, hvis du fryser.
Jeg siger til.
Seriøst.
Jeg skulle have sovet lidt længere.
Gå hjem og sov.
Gå i seng.
- Gå i seng. - Nej…
Jeg er faktisk lidt ude af den.
Så lad os gå i seng.
Nu.
Sikken skam.
Nu gør han det igen.
Hæng ikke ud, når man er ude af den.
Man skulle gå i seng.
Sikken skam.
- Ikke sandt? - Jeg forstår dig ikke.
- Mig? - Ja.
Det, du siger, hænger ikke sammen.
Virkelig?
Ja, det gør du ofte.
Jeg vil ikke være forvirret.
Jeg sagde det tydeligt for at undgå forvirring.
Hvornår?
- Hvornår? - Nej?
Han er irriterende.
Se Hae-lins ansigt.
Jeg ved ikke, om du vil snakke eller hænge ud lige nu.
Jeg vil gerne hænge ud og blive længere.
Men i min nuværende tilstand
er jeg bange for, at jeg bliver til besvær.
- Det var min tanke. - Så…
Hvis Jeong-su bare ville indrømme, at han faktisk er interesseret i Si-an,
ville det have været beundringsværdigt.
Jeg er ikke god til alle de omsvøb.
Jeg tænkte, at jeg var nødt til også
at fortælle Hae-lin om mine følelser.
Så jeg fortalte, at jeg syntes bedre om Si-an.
Det gjorde jeg klart.
Var det heller ikke tydeligt?
Men det sagde han ikke.
Han sagde: "Jeg valgte Si-an.
Men jeg nød også tiden med dig.
Så ser jeg på jer,
synes jeg om jer begge."
Det var ikke tydeligt.
Han sagde det ret tydeligt til Hye-jin.
Men han sagde det ikke tydeligt til Hae-lin.
Måske ville han fortælle, hvorfor han valgte Si-an.
Men derefter var det tågetale.
- Fordi han var ude af den. - Ja.
Måske var der ikke meget mening bag ordene.
At ville passe på nogen og være bekymret for nogen.
Det er det samme.
Det er det samme, ja.
- De ord… - Ja?
Han fandt bare på dem.
"Fandt på"!
Ja, det tror jeg også.
Og så begyndte han bare at freestyle.
- "Freestyle." - Seriøst.
- Det var en fortalelse. - Ja.
De ord behøver ikke at blive analyseret.
Med andre ord
er det som at spørge om forskellen
mellem at synes om nogen og være lun på dem.
Noget i den stil.
Hvorfor gjorde Jeong-su det?
Hvis alle kvinderne siger det…
Så gør han dem altså forvirret.
Men det lader til,
at han bare naturligt er omsorgsfuld.
- Hvorfor så positiv? - Sådan er det ikke.
- Kender I hinanden? - Nej.
Kender I faktisk hinanden?
Men hvis alle siger det, så må han være venlig overfor folk.
Han må være venlig.
PARADIS LEE SI-AN & YUK JUN-SEO
Kan jeg ikke bare sove her?
Nej, lad os sove sammen her.
Lad os sove sammen.
Okay.
Jeg tørrer ikke håret.
Fandt du den ikke?
Nej. Det er okay.
Det er okay. Læg dig bare.
Det er fint at lade det lufttørre.
Okay.
I samme seng?
- Hvad? - Hvad?
Er det ikke første gang?
Er de i samme seng?
Mickey Mouse-pyjamas.
Det er mit mesterstykke.
Det er første gang, jeg ligger i en stor dobbeltseng.
Også mig.
- Virkelig? - Ja.
- Er du fuld? - Nej.
- Er du okay? - Hvad?
Er du okay?
Jeg er okay. Er du?
- Mig? - Ja.
Jeg drak vist tre glas.
- Tre glas? - Ja.
Hvorfor græd du tidligere?
Fortæl mig det.
Hvad?
Hvorfor græd du?
- Tidligere? - Var du bare trist?
Det er bare kompliceret.
Fordi…
Du er den eneste, jeg har betroet mig til.
- Hvad sker der? - Hvad?
Hvad?
Klokken er 1.30.
Tiden går hurtigt.
Wow, klokken er 1.30.
Jeg er glad for, at jeg er her.
Jeg fik et glimt af dine sande følelser.
Ja. Det passer.
Og med det i tankerne
ved jeg bedre, hvad jeg skal gøre.
Så jeg har det fint med dine følelser.
Jeg gør, hvad jeg har lyst til.
Du behøver ikke bekræfte noget.
Det interessante er,
at vi ikke har talt sammen ret mange gange.
- Korrekt. - Men…
Uden egentlig at sige ret meget
føler jeg, at jeg forstår.
Ja.
Også mig.
Sådan har jeg det med dig.
- Virkelig? - Ja.
Gjorde jeg dig nervøs på noget tidspunkt?
Nu?
- Hvad laver du? - Hvad?
Hvorfor vrider du dig rundt?
Du vrider dig rundt.
- Hvad sker der? - Hvad?
- Krammede han hende? - Ja.
Det tror jeg.
Han krammede hende.
Ja.
- Krammede han hende? - Ja.
Det er synd at sove.
Måske er der mere, vi kan tale om.
Det føles lidt skuffende bare at falde i søvn.
Tekster af: Sosho