ПЕКЛО ДЛЯ САМОТНІХ
Вона почала.
Іде воїтелька!
Ні, Ха Чжон…
Допоможіть їй хтось!
-Чхо Мін Чжи вибула. -Усе гаразд?
А вона так старалася!
Їй завдали удару в живіт.
-Ха Чжон! -Ха Чжон!
Ха Чжон дуже запальна.
-Уперед, Ха Чжон! -Так!
Ха Чжон!
-Ха Чжон! -О боже!
Ха Чжон!
-Ха Чжон! -О боже!
Ха Чжон!
Юн Ха Чжон вибула.
-Ха Чжон! -О боже!
Ха Чжон…
Господи.
Юн Ха Чжон вибула.
Класна гра.
Ха Чжон!
Юн Ха Чжон вибула.
Класна гра.
-Мабуть, боляче. -Друге місце.
Господи.
Ха Чжон…
-З нею завжди так. -Ха Чжон…
Для неї ніщо добре не закінчується.
-Ти посіла друге місце. -Добра гра.
Боже, мабуть, було боляче.
Усе гаразд.
-Не плач. -Усе нормально.
Зі мною все добре.
-Усе гаразд. -Зі мною все гаразд. Нічого.
Усе добре.
Тобі сумно?
-Ні. -Усе нормально?
Я зрозуміла, що, можливо, не зможу
піти в Рай з тим, із ким хотіла.
Усе гаразд.
Усе нормально.
Я знаю, що тобі сумно, але ти принаймні підеш.
«Але ти принаймні підеш».
Боже, вона, мабуть, дуже засмучена.
Гравчині, які посіли перші три місця,
оберуть хлопця, з яким вони хочуть вирушити в Рай сьогодні вдень.
-Дівчата, класно грали. -Усе гаразд?
Так, нормально.
-Точно? -Так.
-Мені так кепсько. -Не треба.
Усе гаразд. Ти не навмисно.
Мін Чжи, ти ж не забилася? Ти просто засмутилася, так?
-Гарна гра. -Ні.
-Засмучуватися нормально. -Це сльози радості.
-Ти вирушиш у Рай. -Саме так.
Знову смачно поїм.
-Так, ти молодець. -Не варто було нападати на неї.
Я зробила все, що могла.
Ти добре впоралася.
Боже, я не дихала під час тієї бійки.
-Серйозно -Так і було.
Але той факт, що це був поєдинок між трьома дівчатами,
які хотіли піти в Рай із Гван Хі, — цікавий збіг.
-Уся ця серія про Гван Хі. -Так, серйозно.
-Від нього не втечеш. -Це точно.
Цікаво, кого вони оберуть.
Хе Сон посіла перше місце, Ха Чжон — друге.
-Мін Чжи — третє. -Цікаво, кого обере Хе Сон.
Думаю, Вон Іка.
-Що? -Я теж.
Або тебе, або Гван Хі.
Ні, ось що я думаю.
Я вже там був із Хе Сон.
І після повернення я просто почувався комфортно поряд із нею.
Мені з нею було легко, але захоплення не було.
Гадаю, Хе Сон почувалася так само.
Упевнений, вона теж помітила, що з мого боку захоплення не було.
-У мене болить голова. -Я думаю, вона це відчула.
Гван Хі, я думав, ти зацікавлений у Мін Чжи.
-Думав, ти її вподобав. -Я вирішую між Мін Чжи і Хе Сон.
-Ясно. -Не знаю, як усе піде.
Якщо Хе Сон обере сьогодні мене.
Але якщо не обере,
мабуть, піду з Мін Чжи.
Здається, Гван Хі більше турбує ставлення до нього іншої особи,
ніж власні почуття до цієї особи.
-Він засмутиться, якщо його не оберуть. -Він забагато дбає про своє его.
-Він не думає про свої почуття. -Так.
Натомість він приймає рішення, засновані на почуттях інших до нього.
Знаєте, що дивно?
За п'ять хвилин до зйомок
він казав, що був надто жорсткий до Гван Хі.
Та щойно почали…
-Отак він мені не байдужий. -Так, точно.
-Йому не все одно. -Саме так.
Упевнена, ми всі так почуваємося.
-Так. -Хочу сказати про нього гарне.
Та розлючуюся щоразу, коли він каже такі речі.
-Гадаю, Сі Ин дуже хотіла перемогти. -Знаю.
Було видно, що вона відчайдушно хоче перемогти.
Гадаю, Хе Сон може обрати Мін У.
-Або Мін У, або… -Що?
Так.
Я хочу лишитися сьогодні в Пеклі.
Скажи їй, що не хочеш іти, нехай іде сама.
-Я так засмутилася. -Із ким ти ходила?
З Мін Гю.
Думаю, я розплачуся, якщо хтось обере Мін У.
У мене є відчуття, що він піде.
-Не кажи так. -Гаразд.
Я хвилювалася, що якщо програю, хтось перекреслить наш шанс на розмову.
Я хвилювалася, що ми знову не зможемо збігтися за часом.
Мені було дуже важко.
Заходьте.
-Ти зайнята? Хочеш поговорити? -Авжеж.
-Секунду. -Будь-де.
-Це Мін У і Сі Ин. -Так, знайшли момент поговорити.
Це місце справді…
Постійно був зайнятий розмовами з Сі Ин
і не помічав, як тут спокійно.
Так і є.
Чув, ти казав, що я тримав Сі Ин в ізоляції, наче я її охоронець абощо.
-Я? -Так.
-Я цього не казав. -Хто це був?
Це було дотепно.
-Гадаю, хтось із нашої кімнати. -Справді?
Мабуть, так це здавалося людям.
Я навіть не знав, що проводив стільки часу за розмовами з нею.
-Вітерець приємний і прохолодний. -Так.
У тебе все добре?
-У мене? Добре. -Так? Гаразд.
Як усе було вчора? Весело?
Учора? Ну, нормально.
Нормально? Просто нормально?
Так.
Вона вже виглядає такою іншою.
Боже.
Сі Ин ніколи не слід грати в покер.
-У покер? -Не варто.
Спершу вона здавалася досить холодною,
та в подальших серіях її чарівність розкрилася,
адже вона ставала відвертішою щодо своїх почуттів до Мін У.
Як тобі сьогоднішня гра?
Я засмутилася.
-Чому? -Хотіла посісти перше місце.
-Ясно. -Але не вдалося.
Усе одно ти старалася з усіх сил.
Боже.
Так, це правда.
Подорож у Рай не така вже важлива.
Твоя правда.
Важливо говорити з людиною, з якою хочеш.
-Ти так змінився за ніч. -Ти про що?
Ти зараз такий красномовний.
-Що? Чого? -Я зараз зніяковію.
Мені сподобалося, як добре ти виразився.
-Справді? -Так.
-Що ж, щодо мене… -Так?
Сьогодні я хочу лишитися в Пеклі.
-Справді? -Так, через результати.
-Ми взагалі не встигли вчора поговорити. -Так, знаю.
Це була наче іронія долі.
Просто це було так…
Перша людина, з якою я хочу вирушити в Рай…
Чхве Мін У.
ДЕНЬ 4
Чхве Мін У.
ДЕНЬ 5
Я цього не очікував.
-Ні? -Ні.
Людина, з якою я хотів би вирушити в Рай —
Ю Сі Ин.
ДЕНЬ 6
Було сумно, що ми постійно не збігалися за часом.
-Ти плачеш? -Ні.
О ні. Що сталося?
Що відбувається?
ВЧОРА
-Я не знав, що це було. -Так.
-Мабуть, було важко. -У мене було багато думок.
Я відучора думаю.
Коли ми говорили вперше…
-Я сказав, що ти наче моя однолітка. -Так.
Було комфортно, наче ми вже були друзями.
Тож я замислився, чи я тільки про тебе такої думки.
Але не міг припинити думати про тебе.
Я постійно про тебе думав і хотів краще тебе пізнати.
-Так. -Тож зрозумів, що маю до тебе почуття.
Зрозуміло.
Для повної відвертості:
я сумував за тобою вчора.
Я просто кажу це чесно.
-Справді? -Так.
Він так добре говорить.
-Серйозно. -Що трапилося з Мін У?
Він змінився.
Справді? Я теж сумувала за тобою.
Серйозно?
Сподіваюся, ми матимемо більше часу на такі розмови.
-Поговоримо, якщо обоє лишимося. -Не йди.
-Упевнений, ми залишимося. -Так.
-Не йди. -Я лишуся, хай там що.
-Ти маєш лишитися. -Так.
Пообіцяй.
-Обіцяєш? -Авжеж.
-У Пеклі сьогодні буде значно веселіше. -Згоден.
Мені просто краще триматися за тебе.
Що таке?
Мені ніяково.
-Що таке? -Що?
-Я справді… -Що?
Я просто триматимуся.
Лишимося тут до світанку?
-Давай. -Гаразд.
-Не йди, навіть якщо хтось тебе обере. -Гаразд.
-Давай попливемо і втечемо звідси. -Повечеряймо тут.
Добре.
Вона щойно попросила його втекти з нею.
-Вони збираються таємно втекти? -Це точно.
-У мене відчуття зараз — все або нічого. -Усе або нічого?
Так, здається, що я кажу все, що хочу сказати, хоч і соромлюся.
-Ясно. -Так.
Мені слід тобі все зараз сказати.
На випадок, якщо підеш до Раю.
Не піду.
-Лишаймося тут і повеселімося. -Так.
Я хочу мати з тобою веселі спогади.
Зробімо все, чого не могли зробити.
Добре.
Вони й справді виражають свої думки.
-Усе висловлюють. -Точно.
У Пеклі досить гарно.
-Сьогодні тут дуже гарно. -Так.
-Хіба не гарно? -Так, гарно.
Вид чудовий, як і погода.
Острів гарний.
Де? Там?
Острів такий гарний.
Він такий горбисто-яристий і гарний.
-Скажи? -Так.
Якщо чесно, я ще з деким хотів поговорити.
Гаразд.
Але, говорячи з тобою, вирішив цього не робити.
Він такий класний.
От і я про що.
Краще йому дотримуватися щойно сказаного.
-Вона чутлива до таких речей. -Так.
Класно бути молодим і закоханим.
Дозволь перефразувати. Я не говоритиму з нею.
Чому в тебе раптом такий ентузіазм?
-Що? -Справді?
Відчуваю, що мої почуття до тебе ростуть.
Ось що я відчуваю.
Гаразд. Чому ми так довго не зустрічалися?
Уяви, як би воно було, якби ми зустрілися ще на початку.
Наш Рай був би тут.
Так, твоя правда.
Гадаю, я визначився.
-Правда? -Я все обдумав.
Я скажу це.
-Він визначився. -Готовий.
-Вони обоє стали впевненими. -Він усе обдумав.
Той факт, що він прийняв рішення на основі цієї короткої бесіди
навіть після його подорожі в Рай свідчить, що він доволі серйозний.
Він виглядає значно більш розслабленим.
На його місці, якби я отак прийняв рішення,
я би пішов до Хе Сон, Ха Чжон і Мін Чжи і попросив не обирати мене сьогодні.
Але що як вони би сказали тобі, що і так не збиралися?
«Дякую».
Я сьогодні гарна?
-Під час нашої подорожі була гарніша. -Боже.
Ти знаєш, я не можу сказати, що сьогодні ти гарніша.
Гаразд. Тоді, гадаю, я все одно гарна.
Ну…
-Можеш не відповідати. -Трохи.
Сьогодні я не ношу кільце з серцем. Нема кого завойовувати.
Не носи ведмедика, коли будеш із іншим хлопцем.
-Не буду. -Він мені дуже подобається.
Прочитай у кімнаті.
То ти готова виконати моє бажання?
МИНУЛОГО ВЕЧОРА
-Ми завтра повернемося в Пекло, так? -Так.
Хочу, щоб ти написала мені лист до десяти слів.
Лист?
Прочитай у кімнаті.
-У кімнаті? -Ні, прочитай зараз.
Зараз? Добре.
Ось що я відчуваю.
«Для мене немає нікого іншого».
-Мін Чжи теж визначилася. -Так.
Вона дає йому гарантію.
Я так старалася перемогти.
Так, я хотів сказати тобі раніше. Не треба було її атакувати.
Ти б посіла друге місце, якби не зробила цього.
Мене цікавило лише перше місце. Як і тебе.
От що я думаю.
-Але третє місце — це непогано. -Ти рада?
-Не хочу, щоб ти вдягав зелене. -Оце? Чому?
-Я погано виглядаю в зеленому? -Ні.
-Я не… -Дехто також у зеленому.
-Справді? -І може обрати тебе.
Хтось, хто може обрати мене?
Хто?
Хе Сон.
-Хе Сон вдягнена в зелене? -Так.
Ясно.
Але всі інші хлопці припускають, що вона обере Вон Іка.
Не думаю, що вона обере мене.
Ти хочеш, щоб не обрала?
Я готувався піти з тобою.
Але ти посіла третє місце,
тож я подумав, що, можливо, ти підеш із Чин Соком.
Тому я написала тобі цю записку.
Я не хотіла, щоб ти неправильно зрозумів, коли підеш.
У мене невеликий вибір.
Якщо я піду з кимось іншим до того, як ти матимеш шанс обрати,
кого плануєш обрати?
Мені більше нема кого обирати. Тому я тоді засмутилася і плакала.
Мені тоді справді було шкода тебе, коли ти програла і ледь не плакала.
Байдуже.
Тобі все одно треба мати когось на думці — про всяк випадок.
Мабуть, Мін Гю або Чин Сок.
Поговорю з ними і подумаю, кого обрати.
Думаю, тобі краще піти з Чин Соком.
Чому?
Бо я знаю, що він буде чесним зі мною
щодо думки про тебе і того, що ви робили,
коли повернетеся.
Але Мін Гю і Вон Ік не такі.
То це тому, що ти хочеш усе знати?
-Письмово? -Ні.
-Мені байдуже на їхні почуття. -Гаразд.
Я лише хочу знати, як тобі буде з ними.
Мін Гю вже з кимось визначився.
-Він був схожий на охоронця Гю Рі. -Так.
Тож якщо піду з Мін Гю, здебільшого це щоб добре провести час.
Просто розважимося і смачно поїмо.
Не думаю, що станеться ще щось.
Але я все одно думаю,
що тобі краще піти з Чин Соком.
Ти знову намагаєшся мене заплутати?
Ні, в мене немає таких намірів.
Але якщо ти теж налаштована не посилати мені неоднозначні сигнали,
пропоную тобі піти з Чин Соком.
-Серйозно? -Так.
Ти не вважаєш його конкурентом?
-Ні. -Правда?
Ні, це тому що я знаю, що Чин Сок зацікавлений у тобі.
-Ясно. -Тож якщо він скаже,
що справді захопився тобою після подорожі…
Що тоді?
Тоді, мабуть, я вирішу змагатися з ним як чоловік із чоловіком.
-Справді? -Так.
Оце так сюрприз.
Я справді не думала, що бесіда виллється в таке.
Простими словами, я розумію, чому ти вважаєш, що краще
піти з кимось, хто вже на комусь зупинився.
-Так. -Але це не звичайна ситуація.
-Тож я думаю… -Тому що я надто чарівна?
-Ти від цього нервуєш? -Ну…
Так, трохи.
Ти теж хвилюєшся, що хтось обере мене.
Я вже знаю, що станеться. Хтось тебе обере.
То, думаєш, мене обере Хе Сон?
Так, я так думаю.
Важко сказати напевно.
А якщо ні, то…
-Що як вона справді обере мене? -Тоді просто спи.
-Просто спи. -Можна, я піду в гарячу ванну?
Ні, це заборонено.
-Це не дозволено? -Ні.
Якщо ти підеш із Мін Гю, а я з Хе Сон,
і ми вчотирьох сидітимемо поруч у гелікоптері,
уяви, наскільки задушливо це буде.
Ні, я думаю, ми з Мін Гю просто будемо схвильовані.
Ми не очікуватимемо багато одне від одного.
Ми навіть не говорили як слід.
Не думаю, що мені би це сподобалося.
Справді? Мін Гю?
Хай там як, дякую, що дотримала обіцянку щодо листа.
Я думав, ти забула.
Може, я цього не показую, але я не забуваю.
Побачимось у гелікоптері.
Не будь надто милим із своєю партнеркою.
Мін Чжи показала свої справжні почуття,
написавши: «Для мене немає нікого іншого».
Думаєш, це змусило Гван Хі схилитися до вибору Мін Чжи?
Це однозначно вплинуло на нього.
Упевнений, це матиме позитивний вплив,
оскільки він, мабуть, чекав на те, щоб вона запевнила його в своїх почуттях.
Але є проблема.
Гван Хі трохи далеко зайшов,
сказавши їй іти з хлопцем, якого він їй обрав.
І навряд Мін Чжи зрозуміла, чому в цьому була така необхідність.
-Він вважає Мін Гю своїм суперником? -Ти так думаєш?
-Бо він високий і спортивний? -Так.
І, може, йому не до вподоби те, що він може врешті піти з Хе Сон.
Що тебе непокоїть?
Не знаю, що робити.
-Пам'ятаєш мою розмову з Гван Хі? -Так.
Вочевидь, він не знав, як я почувалася, і не міг мене повністю зрозуміти.
Коли я була з ним…
-Він думав, що я зріла й спокійна. -Так.
І це йому в мені сподобалося.
Але, коли ми були в групі, я поводилася не так.
-І це його спантеличило. -Ясно.
Але хіба це не добре, що я спокійна, коли ми наодинці,
і більш життєрадісна, коли ми з іншими?
О ні.
-Як мило. -Ха Чжон.
Із плином часу Ха Чжон стає м'якішою.
-Так кумедно. -Але мило, як вона через це обурюється.
-Саме так. -Вона така мила.
Вона не така зухвала.
Але хіба це не добре, що я спокійна, коли ми наодинці,
і більш життєрадісна, коли ми з іншими?
Він не вважав, що це добра риса.
-Ясно. -Хай там як, що є, те є.
Не знаю, що робити,
відчуваю, що після тієї розмови Гван Хі мене уникає.
До того ж, він сказав, що скаже про своє рішення через два дні,
незалежно від того, чи обере мене.
-І це сьогодні. -Гаразд.
Але він щойно пішов говорити з Мін Чжи.
-Ясно. -Так.
Я досі сподіваюся, що Гван Хі обере мене після того, як проведе час
зі всіма іншими дівчатами.
Так.
Але я гадки не маю, як він почувається зараз.
Що я можу зробити, щоб він був моїм?
Що він каже в присутності хлопців?
Цього я тобі не можу сказати.
-Чому ні? -Що?
-Чому не скажеш? -Просто не можу.
Це таємниця.
Боже, я щойно вилила тобі душу.
-Казати це — не моя справа. -Це правда.
Гаразд, з'ясую сама.
І його почуття не мають значення, тому я б не казав.
-Ясно. -Мають значення твої почуття.
Це правда.
Ти не здасися, якщо йому сподобається хтось інший.
Твоя правда.
-Ніколи не знаєш, як вийде. -Точно.
А хто знає, що станеться, якщо Мін Чжи обере мене замість Гван Хі?
Гадаю, Мін Чжи хоче використати шанс із тобою,
але, мабуть, не може, бо ти здаєшся таким, що визначився.
Мене цікавить Мін Чжи, особливо після проведеного разом часу.
Так.
Але важко точно сказати, що я відчуваю.
Гадаю, тобі варто поговорити з Мін Чжи.
-Я поговорю з Гван Хі. -Так, авжеж.
Я мала посісти перше місце.
-Було б весело, якби ти виграла. -Скажи?
Завоюймо тих, хто нам до вподоби.
Гадаю, вони вже поговорили.
Попроси Мін Чжи піти з тобою,
а я попрошу Гван Хі про розмову. Як тобі таке?
-Вони йдуть сюди? -Хто?
Ви вже закінчили?
Так.
-Ходімо деінде. -Гаразд.
Вітання з перемогою. Нарешті вирушиш до Раю.
Шкода, що я втратила рівновагу і впала. Могла посісти перше місце.
Ти вирішила, кого обереш?
Чи вирішила я? А ти?
-Я? -Ти вирішив?
-Я не обираю. -Ти на комусь зупинилася?
Ти сказав, що скажеш мені.
Ну…
-Так. -Просто будь із нею чесним.
Ну…
Мені здається, що наші стосунки
після повернення з Раю стали…
Ти зненацька переді мною вибачилася,
але у нас так і не було нагоди як слід поговорити про наші почуття.
Думаю, через це ми віддалилися.
Ясно.
Тож зараз
я почуваюся досить віддаленим від тебе.
-Зрозуміло. -Ось що я відчуваю.
Здавалося, так ти й почувався.
Але після нашої сварки
я відчув, що ти мене засмучуєш.
Безумовно, я би так не почувався, якби ти мені була байдужа.
Але навіть до того, як я отримав нагоду поговорити про ті почуття,
ти просто прийшла й вибачилася.
Тож я так і не мав змогу поділитися почуттями.
Ясно.
Думаю, можливо,
через це ми…
-Віддалилися? -Думаю, тому я почуваюся віддаленим.
Тому що я вибачилася?
Чи ще до того?
Гадаю, все могло б бути іншим, якби ми просто поговорили про це.
Але ти зненацька так серйозно за все вибачилася.
Тож я зніяковів.
Це було видно.
Я відчувала, що ти мене уникаєш.
Я відчуваю, що ми могли б владнати проблему природно,
поводячись так, ніби нічого не сталося.
Я думала, ти хотів…
Ти казав, що хочеш, щоб я частіше підходила до тебе,
тому я й подумала, що непогано спочатку вибачитися.
Мені спало на думку, що я маю перша підійти й сказати про свої почуття.
Тому я так і вчинила.
Не варто було, справді.
Я б на це не зважав.
Це просто постійно мене турбувало.
Тому я й вибачилася.
-Це означає… -Тобі не слід було так злитися.
Мені?
Я нічого з цим не вдію. Я так злюся, коли говорю з тобою.
Ти постійно глузуєш із мене.
-Я так тебе розізлив? -Так.
Ми з тобою в дечому схожі, тому я спочатку так сердилася.
Але я розумію — тепер, коли знаю твої мотиви.
Я знаю, за останні кілька днів ми віддалилися,
та я досі пам'ятаю, як нам було добре разом.
Пам'ятаю, як весело нам було в гелікоптері й навіть раніше.
Я теж це відчуваю.
Найкращий час, який у мене досі був, був із тобою.
-Справді? -Так.
І ти досі єдиний, хто мене найбільше цікавить.
-Я? -Так.
Цікаво, кого ти обереш у кінці.
-У кінці? -Так.
Кого, по-твоєму, я оберу?
-Ти? -Так.
Сподіваюся, мене.
Ми дивимося відео,
і я чую, як Кюхьон постійно зітхає поруч.
-Чому? -Йому її дуже шкода.
Я вболіваю за Ха Чжон
і сподіваюся, що в неї і Гван Хі все складеться.
Ха Чжон навіть не зробила нічого неправильного.
-Це Гван Хі викидував коники. -Саме так.
-Тож вона йому сказала. -Так.
От що я думаю.
Гван Хі дав їй зрозуміти, що почувався віддаленим від неї.
-Так. -Потім він перелічив причини цього.
Він звинуватив її в вибаченні перед ним і невдалому виборі часу.
-Жодної логіки. -Але все це були безглузді балачки.
Гадаю, не так уже вона йому подобалася.
Він міг просто сказати їй, що має почуття до когось іще,
але він усе ходив коло та навколо.
Може, йому просто було соромно.
-Так, я теж так думаю. -Після всього, що зробив?
Думаю, йому було соромно казати їй, що він має почуття до когось іще.
Він міг сказати їй, що йому подобається хтось іще,
але звинуватив, що вона розізлилася на нього.
-Так, це було дещо… -І сказав, що їй не варто було вибачатися.
-Він усе для неї ускладнив. -Мене це теж розізлило.
Це все просто виправдання.
Що гірше, так це те, що Ха Чжон продовжує шукати причину всього цього:
«Це тому, що я вибачилася?
Тому, що був невдалий час?»
Це розбиває моє серце, бо змушує її сумніватися в собі.
Людина, якій в підсумку завдають болю, завжди та, яка більш закохана.
-Це правда. -Таким більше боляче.
Сьогоднішня бесіда мала велике значення.
-Безперечно. -Це так.
Хочу погуляти з тобою.
-Так? -Так.
Я теж хочу погуляти.
-Дивися під ноги, коли спускаєшся. -Добре.
-Потримати тебе за руку? -Так.
У тебе така холодна рука.
-У мене? -Так.
У мене досить холодні руки.
-Це ми вперше тримаємося за руки. -Справді?
Бо ми жодного разу не вирушали разом до Раю.
Уявімо, що йдемо зараз.
Гаразд.
Це наш Рай.
Так.
-Усе гаразд? -Так.
-Така гарна погода. -Пройдемо тут?
Тут?
-У тебе не болять ноги? -Усе добре.
Прогуляймося туди й назад?
Туди й назад?
Це так дотепно.
Це справді компенсувало всі важкі часи.
Було чудово.
Коли б я не говорила з Мін У, це місце перетворюється з Пекла на Рай.
Так, я була щаслива.
Я відчув щось нове, коли вирушив у Рай із Гю Рі,
ми добре провели час.
Та я не міг з'ясувати, що було в неї на думці.
З іншого боку, Сі Ин була абсолютно чесна
і сказала про свої почуття до мене.
Тож я вирішив обрати Сі Ин.
Чоловіки також надають перевагу жінкам, більш відвертим щодо почуттів,
ніж сором'язливим жінкам?
Гадаю, все залежить від часу.
Має бути конкретний момент, коли жінка починає виражати свої почуття.
Але не думаю, що Мін У відчув це з Гю Рі.
-Зрозуміло. -Мабуть, він через це розгубився.
Мабуть, це призвело до того, що йому спало на думку, що вони з Гю Рі не пара,
і це змусило його обрати Сі Ин.
-Так. -Та хтозна, чи змінить він думку?
-Якщо Гю Рі підійде до нього. -Точно.
Якщо знову почне з ним фліртувати, усе може змінитися.
-Не думаю, що це вплине на нього. -Гю Рі лишається в Пеклі.
-Так. -Тож він отримає шанс поговорити з нею.
-Усе може змінитися. -Він зіткнеться з нею.
Якщо не сховається.
Він надто високий, щоб сховатися.
Цікаво, чи за столом хтось є.
Я думала про те саме, сподіваючись, що там нікого не буде.
-Я про це і думав. -Так.
Прошу.
-Привіт. -Привіт.
-Здається, ти весь у думках. -Жодних думок.
-Справді? -Так.
-А так і не скажеш. -Ні, все гаразд.
-Сі Ин. -Так?
Візьми мене сьогодні в Рай.
-Точно. Ти не посіла третє місце. -Ні.
-Ти з мене глузуєш? -Ти так старалася.
Сьогодні Рай для мене тут, у Пеклі.
Хоча не скажу чому.
Ти лишишся тут із хлопцем, який тобі подобається?
Хтозна, може, він не зможе піти чи не піде?
Мені треба в кімнату.
-Авжеж. -За бальзамом для губ.
Ні, не треба. Стій.
Чому ти не там?
-Що? -Я з ним поговорила.
З Мін У? Як пройшло?
Він справді знає, як це робити.
-Що? -Моє серце тріпотіло.
Справді?
Ну…
-У нас однакові почуття. -Вона радіє.
Сі Ин намагається щось сказати Хе Сон, зазначивши, що її серце затріпотіло.
-Твоя правда. -Це розумний хід.
-Хе Сон не зможе обрати Мін У. -Так.
-Не зможе. -Після цього не зможе.
Що ж…
-Ви дотепер були разом? -Так.
Про що ви так довго говорили?
Боже, серйозно.
Навіщо я прийшла? Точно. Помада.
Я почуваюся так…
-Як? -Що?
Як ти почуваєшся?
Чудово.
Це прекрасно.
Про що ви говорили?
Про різне, чого так довго не зустрічалися.
І…
Мін У це сказав?
Ми обоє.
А ще… Він теж сказав, що сумував за мною.
Боже.
Тож, гадаю, все буде добре, навіть якщо хтось його сьогодні обере.
Мабуть, він тебе добре запевнив.
У мене шалено калатало серце весь час.
Боже. Здуріти.
Боже, оце так.
Після цього…
Після цього, Сі Ин скаже і Ха Чжон,
що в неї шалено калатало серце.
-І Мін Чжи теж. -Згоден.
З ким говорить Хе Сон?
Мабуть, Хе Сон сама в кімнаті.
Поговори з нею.
Вона в своїй кімнаті?
Хе Сон виглядає…
-Думаю, вона досі вирішує. -Так.
Іди поговори з нею. Ви вдягнені в один колір.
-У вас однаковий колір. -У тебе радісний вигляд.
Ні.
-Поглянь на цю усмішку. -Вона сама в кімнаті?
Ти захворіла?
Ні.
Що ти робиш усередині?
Просто сиджу
Ти наче в доброму гуморі.
-Ти про що? -Виглядаєш радісним.
-Я думав, ти з кимось говориш. -Ні.
Чому ти всередині?
Просто…
-Що таке? -Почуваюся спустошеною.
-Що це за кролик? Такий милий. -Скажи?
-Чий він? -Сі Ин.
Вона спатиме тут сьогодні сама,
тож компанію їй складе кролик.
Мені подобається колір твого одягу.
Гарний, так?
Ми в однаковому кольорі.
У тебе багато зеленого одягу.
Схопив, що під руку потрапило.
-То ти це носив? -Так.
-Мені подобається колір. -Так, от я і вдягнув.
Ти з кимось визначилася?
-Гадки не маю. -Ще ні?
Не визначилася, але є відчуття, що я маю всі переваги.
Ти з кимось говорила?
Ні, я не відчувала потреби з кимось говорити.
То ти весь час була тут?
-Ні, трохи говорила з Вон Іком. -Вон Іком?
Так.
Хочеш піти?
Наразі Рай — це мій дім.
Просто піду туди, з'їм те, що завжди їм,
спатиму там, де завжди сплю.
Я знала, що ти так мислиш, тож це стало трохи дратувати.
Серйозно.
Мін Чжи сказала мені, що вона так повеселилася там із тобою.
Крім того, вона — твій типаж.
Тобі подобаються дівчата, які перші підходять і роблять перший крок.
Тож я подумала…
Що таке?
Хіба це не моя кімната?
-Чому вона злякалася? Хто це був? -Мін Чжи.
-Це її кімната? -Так, це її ліжко.
Це її ліжко?
Ясно.
-Як я і думала. -Ясно.
Взагалі-то хотів тебе дещо спитати.
-Спитаю і піду. -Гаразд.
Щодо того, як ти обрала Вон Іка.
Якби ти могла повернутися в часі, ти б усе одно пішла з Вон Іком?
Його питання починають мене виснажувати.
-Так, це виснажливо. -Дуже.
Він знову просить у неї запевнянь.
-Так, постійно. -Так.
…ти б усе одно пішла з Вон Іком?
Гадаю, так.
-З Вон Іком? -Так.
А що?
Нічого.
Боже, серйозно.
Навіщо Гван Хі це робить?
Йому не слід таким бути.
-У нього вже все чудово. -Точно.
Не розумію.
Просто не розумію його поведінку.
Мені здається, що все, що він зараз робить, це змушує Хе Сон думати,
що їхні стосунки ще мають шанс.
-Точно. -Та згадайте про його слова Мін Чжи.
Тож я не розумію, навіщо давати їй надію.
-Йому слід її уникати. -Так.
-Він просто лишає вибір за собою. -Саме так.
-Він знову за своє? -Так.
Співвідношення 51 на 49 відсотків?
Думаю, так.
Гадаю, він тримає цю можливість відкритою для неї.
Нам усім знайомо те, як йому постійно потрібні запевняння,
і, здається, Хе Сон теж це знає.
Гадаю, вона міркує, чи підігрувати йому, чи ні.
Ха Чжон він чітко дав зрозуміти,
що в них нічого не вийде.
Але з Хе Сон він наче хоче лишити цю можливість відкритою.
Замість того, щоб провести чесну й відкриту бесіду,
він ходить коло й навколо і питає її про Вон Іка.
-Він боягуз. -Так.
-Він такий боягуз. -Так.
Да Хі зазвичай так не сердиться.
Та зараз вона дуже зла.
-Вона хотіла його розкритикувати. -Так.
Однак Гван Хі на це заслуговує.
Але якщо серйозно, не можу з тобою не погодитися.
Він ніколи не висловлює свої почуття, але чекає цього від інших.
Так, це дуже самозакохано.
Ну що, добре поговорили?
Що не так?
-Нам мало про що було говорити. -Ти мене здивував.
Ти наче похнюпився.
Тепер, поговоривши з Хе Сон, я почуваюся трохи…
Ти нестерпний!
-Неймовірно. -Він справді робить усе цікавішим.
Після розмови з Мін Чжи
я практично визначився.
-На кому? -Було відчуття, що вона наче менша сестра?
-Я практично визначився з Мін Чжи, але… -Ясно.
-Ти визначився? -Так.
Тому я запланував поговорити з Хе Сон.
Бо я не думав, що вона обере мене.
Але я пішов до неї, бо непокоївся.
І коли ми врешті поговорили…
Хе Сон була першою, з ким я потрапив у Рай.
-Я згадав час, який ми провели разом. -Це дуже важливо.
І досі не можу забути нашу першу зустріч на пляжі.
Вона була дуже дбайлива зі мною.
Так.
-Я знову згадав усе це. -Ясно.
Тож…
Було просто якесь дивне відчуття.
Розумію.
Під час нашого побачення віч-на-віч Мін Чжи дала мені записку,
в якій говорилося: «Для мене немає нікого іншого».
Той факт, що вона вирішила зробити ще один крок,
є однією з багатьох причин, чому я й надалі схиляюся до неї.
Мені тепер все одно, хто до мене наблизиться.
Просто не хочу, щоб мої почуття до Мін Чжи змінювалися.
Але якщо піду в Рай із Хе Сон, точно знаю, що заколиваюся.
Тож виходячи з моїх почуттів на цей час, я б радше не йшов із Хе Сон.
Щоб не заколиватися?
Так, він знає, що розгубиться.
-Гадаю, він дуже добре себе знає. -Точно.
-«Я знаю, що заколиваюся». -Так.
-Це було чесне інтерв'ю. -Ось чому.
-Я маю на увазі, люди легко спокушаються. -Авжеж.
Скажімо, ви точно знаєте, що опинитеся
в компанії інших жінок, якщо підете в клуб,
і тому ніколи туди не ходите.
-Це така сама логіка. -Твоя правда.
-Так він лишиться вірним. -Так.
-Усі так інтригують. -Так.
Зараз ми визначимо пари, які вирушать на побачення до Раю.
ЧХВЕ ХЕ СОН
ЮН ХА ЧЖОН
ЧХО МІН ЧЖИ
Починаючи з Чхве Хе Сон, яка посіла перше місце,
оберіть людину, з якою ви хотіли б вирушити до Раю.
Людина, з якою я хотіла б вирушити до Раю — це…
Якщо Хе Сон не обере Гван Хі,
думаю, це зроблю я.
ЮН ХА ЧЖОН
Мені було весело в Раю з Гван Хі.
Я хочу мати звідти більше спогадів.
Сподіваюся, все вийде, як я хочу.
-У мене зв'язок із ними всіма. -Це точно.
Мабуть, дуже нервує опинитися між двома вогнями.
Людина, з якою я хотіла б вирушити до Раю — це…
-Хто це? -Лі Гван Хі?
-Гадки не маю. -Думаю, вона обере його.
-Це буде Лі Гван Хі. -Вона обере Гван Хі.
Лі Гван Хі.
-Хе Сон іде з Гван Хі. -Це логічно.
Її рішення матиме величезний вплив на результати шоу.
-У цей момент? -Так, це все змінить.
-У нього немає іншого вибору, крім клубу. -Точно.
Що ж буде?
Лі Гван Хі.
Чхве Хе Сон обрала Лі Гван Хі.
Лі Гван Хі, візьми Чхве Хе Сон за руку.
-І вирушайте до Раю. -Розважтеся в Раю.
Поїж філе.
Ходімо.
Це був сюрприз.
Здається трохи дивним.
Чому?
Просто дивне відчуття.
Ти про що?
Ну…
Частина мене хотіла, щоб ти мене обрала.
І здається, що ми наче повернулися одне до одного, зробивши коло.
Ось що я відчуваю.
Повертаються спогади про те, як ми разом плавали.
Я пам'ятаю все, що ти сказав мені в джакузі того вечора.
І що я казав?
Що твої почуття не зміняться, навіть якщо ти зустрінеш інших дівчат.
Так.
Звучить так, наче я якийсь донжуан.
Наступна — Юн Ха Чжон, яка посіла друге місце.
Юн Ха Чжон, обери людину, з якою ти б хотіла вирушити до Раю.
-Чого нервуєшся? -Це напружує.
Цікаво, кого вона обере.
Людина, з якою я хотіла б вирушити до Раю, — це
Юн Ха Бін.
Юн Ха Чжон обрала Юн Ха Біна.
Юн Ха Біне,
візьми Юн Ха Чжон за руку і вирушайте до Раю.
Ха Біне!
-Побачимося, коли повернуся. -Боже!
Розважся.
Сподіваюся, добре проведеш час.
Не можу повірити.
-Нарешті. -З'ясуємо, чим він займається.
-Усі йому аплодують. -І його вік.
-Ходімо. -Гаразд.
Ти йдеш до Раю завдяки мені.
Це ти мав запрошувати мене, а не навпаки.
Я думав, я переможу.
Ти мав старатися з усіх сил, щоб перемогти в тому змаганні.
-З усіх сил. -Треба було швидше бігти.
І остання — Чхо Мін Чжи, яка посіла третє місце.
Думаю, вона обере Чин Сока.
-Цікаво, кого обере Мін Чжи. -Мені теж.
Мені справді цікаво.
Людина, з якою я б хотіла вирушити до Раю, — це …
-Чи вчинить вона, як просив Гван Хі? -О, точно.
-Думаю, вона обере Чин Сока. -Чин Сока.
Можливо, Мін Гю.
-Так. -Є шанс.
Людина, з якою я хотіла б вирушити до Раю, — це…
Пак Мін Гю.
Паку Мін Гю, візьми Чхо Мін Чжи за руку і вирушайте до Раю.
Пак Мін Гю.
Паку Мін Гю, візьми Чхо Мін Чжи за руку і вирушайте до Раю.
Чин Сок виглядає розчарованим.
Він і справді розчарований.
Паку Мін Гю, візьми Чхо Мін Чжи за руку і вирушайте до Раю.
Між Мін Чжи і Мін Гю щось було?
Не знаю.
-Боже. Я справді… -Я хочу поїсти смачну їжу.
-І просто провести гарно час. -Авжеж.
-Скажи? -Поїмо купу смачного.
Звучить класно.
Мін Чжи не обрала людину, яку просив Гван Хі.
-Вона обрала Мін Гю. -Так.
Але Гван Хі чітко дав зрозуміти,
що не хоче, щоб вона обирала Мін Гю.
Думаю, вибір Мін Чжи спричинить неабиякий галас.
Справді?
Гван Хі почувався би впевненим, лише якби Мін Чжи обрала Чин Сока,
але вона обрала Мін Гю.
Тож він, мабуть, не квапитиметься з вибором, розважаючись у Раю з Хе Сон.
-Ми знаємо Гван Хі. -Так.
Він буде збитий з пантелику, бо просив її піти з Чин Соком.
Точно.
Вона вирішила не дослухатись до нього.
-Так. -І натомість обрала Мін Гю.
-Можливо, він переключиться на Хе Сон. -Його може образити її вибір.
-Вона не зобов'язана робити, що він каже. -Це правда, але це Гван Хі.
-Гван Хі… -Просто він із таких хлопців.
Боже.
Але як можна дозволяти кожній дрібниці так на себе впливати?
Не думаю, що він…
-Точно? -Може, ми надто до нього жорсткі.
-Ні, я думаю, це буде для нього важливо. -Погоджуюся.
-Вибір Мін Чжи матиме для нього значення. -Справді?
То отакий звідси вид.
-Боже. -Мін Чжи щойно торкнулася його руки.
-Що… -Вона щойно його тицьнула.
-О боже. -Бачили? Погляньте на Гван Хі!
Яке божевілля!
-Мін Гю це побачив. -Здуріти!
Постривайте.
Вона плаче?
-О ні. -Господи.
Він її ігнорує.
Що відбувається?
Ми проводимо разом перше і останнє побачення.
Не так уже й погано, так?
Думаю, погано.
Чому?
Мені так шкода Мін Гю.
-Що… -«Витри сльози».
-Він запропонував свою сорочку. -О ні.
Що взагалі зараз відбувається?
Я обрала тебе, але сиджу й плачу. Вибач.
Мін Чжи, немає за що вибачатися.
Мені байдуже на сорочку, тож просто скористайся, аби витерти сльози, добре?
Хто б іще отак запропонував свою сорочку?
Сміх та й годі.
Якщо вона збиралася розплакатися, і це розбило її серце,
треба було обирати Чин Сока, як просив Гван Хі.
-Саме так. -Навіщо обирати Мін Гю?
Щоб потім так реагувати?
-Як би почувався Мін Гю? -Вона навіть плаче.
Знаю.
-Мін Гю просто… -Мабуть, відчуває…
Однак він такий милий.
Думаю, Мін Гю теж трохи просльозився.
Хе Сон цього не бачила, так?
Не бачила.
Я плакала, бо до вчорашнього дня Гван Хі був…
Ні, навіть не до вчорашнього.
До цього ранку він був дуже милим і добрим до мене,
та коли я обрала Мін Гю, він здавався дуже розчарованим у мені.
Думаю, це тому він поводився так прохолодно зі мною,
і я через це так засмутилася.
Для мене не було нікого іншого.
Я прийняла найкраще з можливих рішень, тож було боляче, що він мене не зрозумів.
Власні почуття Гван Хі, здавалося, не мали для нього великого значення.
-На нього впливає ставлення інших. -Дуже впливає.
-Твоя правда. -Такий уже він.
Це так виснажує.
Якщо він добре проведе час у Раю з Хе Сон…
-Можливо, знову в неї закохається. -Так.
Та коли повернеться і змістовно проведе час із Мін Чжи,
може закохатися в Мін Чжи.
-Хто його знає. -Не дізнаємося до кінця.
Остання людина, з якою він поговорить, може його завоювати.
-Ми ще нічого не можемо припустити. -Просто треба почекати.
-Не можемо? -Ні, не можемо.
-Це ще не кінець. -Ще ні.
РАЙ ЧХВЕ ХЕ СОН І ЛІ ГВАН ХІ
Це місце виглядає по-іншому.
Це інший номер?
Поглянь на вітальний подарунок. Я цього чекала.
-Я така щаслива. -Минулого вечора цього не було.
Наче наш перший вечір.
-Так. -Макарони.
Це корейські дині й манго? Я мала рацію!
Наче наше перше побачення.
Мені цього дуже не вистачало.
Вони все облаштували, як на наше перше побачення.
Квіти такі шикарні.
Тут два ліжка. Тобі не доведеться спати на дивані.
-Як було востаннє? -У нас було лише одне велике ліжко.
-Одне? -Так.
-Можеш сьогодні спати в спальні. -Оскільки ти перемогла, зроблю, як скажеш.
Спатиму, де ти мені скажеш.
Якщо скажу, спатимеш на підлозі?
Так, авжеж.
Помиємо руки і з'їмо вітальну їжу.
Гарна ідея.
Гаразд!
Думаю, я був тут уранці.
Може, це номер, де я вчора зупинявся.
Пощастило.
-Ти в тому самому номері. -Це точно.
-З двома різними дівчатами. -Той самий номер, та різні партнерки, так?
Скільки часу минуло?
Гадаю, десь тиждень. Ми повернулися через цілий тиждень.
Твоя правда. Боже.
-За шість днів знову возз'єдналися. -Це точно.
Звучить, наче невеликий проміжок часу, але стільки всього сталося.
Не те слово.
Коли ми увійшли в номер,
то побачили ті самі ласощі, що й на нашому першому побаченні.
Це навіяло мені купу спогадів,
відчулося особливим.
Вона була першою дівчиною, з якою я потрапив у Рай,
а також останньою, з якою я потрапив у Рай.
Це все було для мене досить значущим.
З самого початку вона справляла гарне враження.
Думаю, це тому я почувався так.
Він може подумати, що це доля і що вони створені одне для одного.
Може, я помиляюся.
Як його підтримати?
Гван Хі.
«Як його підтримати?»
О боже.
На вигляд дуже смачно.
Виглядає апетитно. Здуріти.
Стривай. З чого мені почати?
-Спробуй оце. -Оце?
Так смачно.
-Справді? -Так.
Так смачно.
Я давно з тобою не був, тож не звик до твоєї енергії.
Хочу, щоб ти знав, що тобі необов'язково бути таким енергійним, як я.
Хіба ти не хотіла знову піти в Рай з Вон Іком?
Ми з Вон Іком говоримо про купу речей,
але я ніколи нічого не пам'ятаю.
Ти починаєш посміхатися.
Вон Ік чудовий. Він цікавий, і мені подобається з ним говорити.
Він добрий, чемний і загалом чудовий хлопець.
Та не думаю, що я буваю собою, коли я з ним.
Якось ми з тобою говорили одразу після Вон Іка.
Тоді я усвідомила, що можу бути собою разом із тобою,
не приховуючи своїх почуттів.
Мені подобається те, що я можу бути собою.
Тож коли я говорила з тобою на тому дивані, я вже вирішила.
Не було важливо, з ким ти був у Раю.
Мої думки були зосереджені на тобі.
Тож…
А якби я сьогодні пішов у Рай із Ха Чжон чи Мін Чжи?
-Ти б… -Це не змінило б моєї думки.
Ні?
Ні.
Хочу бути з тобою повністю чесним.
-Я сподівався, що ти мене не обереш. -Чому ні?
Ну…
Я не хотів усе ускладнювати.
-Що ускладнювати? -Ну…
Ти почала уникати мене після подорожі до Раю з Вон Іком.
Тому я думав, що ми віддаляємося.
-Ясно. -Тоді до мене підійшла Мін Чжи.
Вона сказала, що хоче поговорити.
Навіть хоча я не зробив перший крок,
вона все одно підійшла перша.
Тому моя зацікавленість у ній переросла в прихильність.
-Гадаю, я розумію. -У той час…
-Ти була поза полем мого зору. -Так.
Крім того, всі вважали, що тобі впав у око Вон Ік.
Здавалося, що все рухається в тому напрямку.
Тож я подумав, що твої слова були брехнею во спасіння, щоб мене заспокоїти.
-Зовсім ні. -Я так подумав.
Я вже знав, що відчуватиму завтра,
якщо піду з тобою в Рай, тож ось чому
хотів тебе уникнути.
Чого я не розумію, так це того, чому я про тебе постійно думаю.
Справді не знаю.
-Тому що я мила. -Я за тобою не сумував.
Відтоді я за тобою не сумував, та все одно чомусь думаю про тебе.
Бо ти вважаєш мене наймилішою.
Якби ти пішла в Рай зі мною замість Вон Іка,
я б зупинився на тобі.
Я вже збирався прийняти рішення, але на секунду відволікся.
Я був відсутній наче коротку мить — і все отак обернулося.
Ось що я відчув.
Я над цим так не міркувала.
Я взагалі не думаю забагато.
Я просто подумала, що ти нормально відреагуєш,
адже я сказала тобі, що не збиралася йти з тобою.
Я знала, що ти розчаруєшся, та думала, що ти це переживеш.
З моєї точки зору я міг змиритися з тим фактом, що ти обрала Вон Іка.
-Але тоді… -Усі почали говорити?
Усі почали говорити, але ніхто не згадував про мене.
Я нікому не казала.
Коли вони про тебе говорили, мене навіть не було в полі зору.
Усі казали, що в тебе на думці Вон Ік, і саме тоді до мене підійшла Мін Чжи.
Я був розчарований, що ти довела ситуацію до цього.
Фактично, ти глибоко засмучений мною.
Ні, не засмучений.
Хай там як, я пішов у Рай із Мін Чжи.
Я розповідаю тобі все це, щоб ти зрозуміла мої мотиви.
-Ти хочеш, щоб я не розслаблялася, так? -Ти була останньою,
з ким я хотів цим поділитися, але не маю вибору, оскільки ми тут.
Не думаю, що ділилася цим із тобою.
-Що ж… -Є ще щось, чого ти мені не розповіла?
Що на цей раз?
Ти знаєш, що я товариська.
Я люблю самовиражатися і легко сходжуся з іншими.
Але коли мені дійсно треба виразити свої почуття,
я соромлюся це робити.
Навіть після змагання з бігу, коли ти стояв поряд зі мною,
я не знала, що робити, тож просто дивилася на твої штани.
Я не могла дивитися тобі у вічі.
Ти постійно кажеш, що я уникала тебе, але…
-Чому ти мене уникала? -Я скажу чесно.
Не знаю чому, але я соромилася.
Мені було нелегко дивитися тобі у вічі.
Коли ти повернулася, ти могла розказати мені, як усе пройшло.
Ти могла просто привітатися, але уникала мене.
Що я мав думати?
Я хотіла, щоб ти зі мною говорив.
Варто було це зробити, коли ти мене уникала?
Так.
Коли я бачилася з іншими хлопцями,
думаю, я сподівалася, що ти підійдеш і поговориш зі мною.
Думаю, ти знав, як я почувалася, бо ти прийшов і поговорив зі мною.
Твоя правда. Я так і зробив.
У тебе колись застрягала в горлі риб'яча кістка?
Ти наче риб'яча кістка, якої я не можу позбутися.
Так шкода,
що вся ця ситуація розвинулася таким чином.
Знаєш, яка я?
Це може здатися дивним, бо ти старший за мене,
але коли я з кимось зустрічаюся
чи коли мене приваблює чи цікавить певна людина,
я намагаюся стежити за нею.
Думаю, так я поводжуся з тобою.
Ти якось вмієш…
торкати мене.
Тому мені дуже важко
тебе відштовхувати.
Тож це…
Не маю уявлення, що наразі робити.
Тепер справа за тобою.
Здається, Гван Хі гадки не має, що зараз відчуває.
-Йому подобаються і Хе Сон, і Мін Чжи. -Йому подобаються обидві.
Ось що відбувається, як на мене.
Від початку Гван Хі подобалася Хе Сон,
але Ха Чжон і Мін Чжи загравали з ним.
Коли ці дві дівчини проявили до нього увагу, він не був проти.
Ось чому він не відмовив їм,
але глибоко в душі він мав почуття до Хе Сон.
Як згадала Хе Сон, тепер усе залежить від Гван Хі.
Хе Сон чітко дала йому зрозуміти це від початку,
що для неї завжди існував лише він.
Чим усіх цих дівчат приваблює Гван Хі?
Він якось уміє притягувати людей.
-Гадаю, так. -Він досить дотепний.
-Він кумедний. -З ним весело.
Він єдиний, хто не намагається виглядати холоднокровним.
Треба віддати йому належне і припинити його обмовляти.
-Так. -Я віддаю йому належне.
Не треба так його критикувати.
-Він починає заслуговувати мою повагу. -Точно.
Ти ніколи і не уявляв, що будеш в Раю зі мною, так?
Мабуть, ти був здивований.
Чого б це? Я просто…
Я зненацька розплакалася.
Я бачив, як ти його торкнулася.
Не розумію, як він міг бути таким жорстким.
Я був ошелешений.
-Так? -Так. Він виглядав незворушним.
Сьогодні вранці в мене було щось на штанях.
Тональний крем, так?
Гван Хі був першим, хто помітив.
Він сказав мені вдягнути його шорти,
поки він намагався відіпрати пляму, але не зміг.
Що? Це на нього геть не схоже.
-Скажи? Тому… -Це дуже неочікувано.
Мені це дуже сподобалося.
Розумієш, так?
Так, це було дуже мило з його боку.
Я розумію, чому ти в нього закохалася, Мін Чжи.
Мабуть, він зробив це, бо закохався в мене.
Ви обоє закохалися.
Розумію.
Мене це дуже зворушило.
Я розумію, чому ти так повелася в гелікоптері.
Він, мабуть, зараз добре проводить час.
Що я робитиму завтра? Я не хочу летіти в гелікоптері.
Краще попливти назад.
Не хвилюйся.
-Не хвилюйся. -Як не хвилюватися? Я дуже переймаюся.
Завтра я маю виглядати гарно. Треба не їсти більше.
-Після цього. -Мабуть, він тобі дуже подобається.
Мабуть, Гван Хі тобі дуже до вподоби.
Відчувалося, що Гван Хі надто холодно до тебе ставиться?
Він був не таким уранці, тож від цього було ще гірше.
Повністю розумію.
-Не треба плакати. -Не буду.
-Нема через що плакати. -Так.
Просто скажи йому, як почуваєшся, і все з'ясуйте завтра.
А я скажу йому, як сильно він тобі подобається.
-Я була б рада. -Так?
-Дуже. -Він буде радий це почути.
Я ж казав тобі не плакати.
Побудь тут. Я піду за серветками.
Ось, візьми.
-Дякую. -Нема за що.
-Візьми ще. -Ще? Гаразд.
Добре.
-Не плач. -Добре.
Скажу йому про твої почуття, тож не надто переймайся через це.
Якби Гван Хі не засмутився, коли ми прощалися,
я була би більше впевнена в ситуації.
Але він був засмучений через мене, коли пішов,
і це турбувало мене надалі.
Але я нічого не могла вдіяти,
тож я вирішила сказати йому про свої почуття наступного дня.
Я хотіла з'ясувати всі непорозуміння.
РАЙ ЧХВЕ ХЕ СОН І ЛІ ГВАН ХІ
Приємний аромат.
Така крихітна, я можу сам у ній посидіти?
-Мені постояти? -Так, просто постій.
-О ні! Гаряча ванна. -Він казав, що не буде.
Джакузі небезпечне.
Гван Хі геть не переймається.
Вона казала не сидіти в гарячій ванні.
Можеш іти першою.
-Вода гаряча? -Тепла.
Дещо гаряча.
Стає теплішою.
Ванна справді крихітна.
О ні. Він у гарячій ванні.
Навіть не вагався.
Я один раз мигнула, а він уже в ванні.
Боже, гаряче.
Покрий мене пелюстками троянд. Мені ніяково.
Покрий мене пелюстками.
Це все справжні пелюстки троянд?
-Так, здаються справжніми. -Шикарно.
Виглядає, як волосся на грудях.
Знаю. Усе гаразд.
Просто покрий мене пелюстками троянд.
Це приємно.
Погляньте на нього.
Що він робить?
Чому твої…
Ти завеликий для цієї ванни.
Ніколи не бачила такі довгі гомілки.
-Як у мене? -Так, оця частина.
У більшості людей вся нога отака.
Така довга.
Це приємно.
Ти дотепний.
-Там гаряче? -Що?
-Там гаряче? -Ні, все гаразд. Хочеш сісти сюди?
Ні, я хвилювався, чи не надто гаряче.
Ні, все гаразд.
Трохи дивно в останній подорожі до Раю бути разом.
Було так дивно перед цим, бо, коли ми увійшли,
ми побачили ті самі ласощі, що останнього разу, коли були тут.
Мені це нагадало про наше перше побачення, тож відчувалося трохи дивно.
Ти був у цьому номері минулої ночі.
Я справді ночував у цьому номері вчора,
але коли побачив ласощі, які ми їли востаннє…
-Це навіяло спогади? -Так, відчувалося по-іншому.
Мені треба поговорити завтра з Мін Чжи.
Що як ти поговориш із Мін Чжи
і вона скаже речі, які змусять твоє серце затріпотати?
Що як вона скаже, що в Раю їй подобалося лише з тобою?
Що як вона скаже, що ти їй подобаєшся найбільше?
-Я б запитав, чи серйозно вона. -Що якби всі сказали…
Що ти, я і Мін Чжи створили любовний трикутник?
І спитають, кого ти обереш?
Думаю, спочатку я спитав би Мін Чжи.
Я би спитав, чи обрала би вона мене, якби посіла перше місце.
Скажімо, вона скаже так.
-Вона скаже так? -Так.
Поглянь на свою посмішку.
-То вона скаже так? -Так.
Я вже казав тобі, що знав, що відчую, якщо прийду сюди з тобою.
Тож відчуваю…
Думаю, в мене є ідея.
Він виснажує.
Мені вже все одно.
Гван Хі говорить так абстрактно. Він часто використовує «я думаю».
У нього на грудях пелюстки.
Здається, він лишає вибір за собою.
Думаю, я справді знаю. Так.
Думаю, я знаю.
Хтозна? Мені можуть сказати:
«Чхве Хе Сон, ти не можеш покинути Пекло, бо тебе ніхто не обрав.
Лишайся в Пеклі». Я застрягну в Пеклі й буду розпалювати вогнище.
Уявімо, що так і сталося.
Ти б усе одно десь сходила поїсти зі мною, якби я запросив тебе після шоу?
Я б тебе заблокувала.
-Справді? -Так.
Це фактично сорочка з троянд.
Тепер мені слід тебе вкрити.
-Ти забрав усі пелюстки. -Але я надто соромлюся.
Тобі подобаються парові бані?
Не найкращий вибір, як на мене.
Ясно.
-Треба приймати парову баню щодня. -Невже?
Кажуть, від неї молодієш на день.
-Справді? -Так.
У цьому його чарівність.
Так, він кумедний.
Він кумедний.
-Підемо за хвилину. -Добре.
Я замовив тобі десерт бінгсу.
Шикарно. Скільки тут манго?
Десь два, думаю.
Боже, це теж виглядає чудово.
Спробуй оце манго.
-Смакота. -Боже.
Як же смачно.
Я зараз така щаслива.
Люди трохи засмучені, бо вважають, що час летить.
Так.
Але наприкінці найважливіший результат.
-Щоб це стало приємним спогадом? -Гадаю, це те, що має значення.
Наприклад, якщо людина, яка мені подобається, мене не обере,
я був би дуже розчарований.
У мене немає жодних очікувань.
Я не надто переймаюся через результат.
Якщо мене не оберуть, поїду сама на безлюдний острів.
Я не переймаюся, якщо не знайду пару.
Не думаю, що оберу когось лише тому, що ця людина обере мене.
Я хочу йти за своїм серцем, незважаючи на те, кого обере інша людина.
Якщо завтра матимеш нагоду піти на побачення, кого, думаєш, ти обереш?
«Думаєш».
-«Якщо». -«Якщо».
Він — хлопець Якщо.
-Хлопець Якщо. -Так.
Якщо завтра матимеш нагоду піти на побачення, кого, думаєш, ти обереш?
Не думаю, що хочу з кимось іти.
Ти маєш на увазі, що зацікавлена лише в мені?
-Так. -Які саме в тебе почуття?
Немає нікого іншого.
Я не хочу пізнавати інших. Я тобі вже казала.
То просто подрімаєш?
Так, напевно.
Після вашої розмови з Мін Чжи я зайду і перевірю, як ти.
-Перевіриш, як я? -Так.
Це що, інспекція?
Я перевірю, як ти, але, крім того…
Мабуть, це тому з якогось моменту вона почала виглядати розслабленою.
-Так. -Так.
Другий раз тут із тобою відчувається інакше.
Так. Я нарешті розумію, чому люди так кажуть.
Цікаво, що станеться завтра за обідом.
Не знаю, чому я так переймався через тебе.
-Що? -Я постійно про тебе думав.
Не падай, добре?
Ці двоє теж гарно виглядають разом.
-Це так. -Справді.
Коли Хе Сон і Гван Хі разом,
не має значення, як часто він її дражнить.
Що б він не казав,
Хе Сон сприймає все це і приймає його таким, який він є.
Вона навіть каже, в чому його сильні сторони.
-Думаю, вони — гарна пара. -Так і є.
Як би це мовити? Вона — той типаж, хто може дбати про нього.
Це добрий знак, що він переймається.
Мені його дії здалися значущими.
Оце?
Він отак торкнувся її чола.
Наче він її пестив. Я це побачив.
Коли чоловік починає ставитися до жінки, як до маля,
гадаю, він закоханий по вуха.
-Згодна. -І ось це зробив Гван Хі.
І я відчув, що він справді закоханий у Хе Сон.
Думаю, Гван Хі більше за інших подобається Хе Сон.
-Таке відчуття було, коли дивилася на них. -Так.
Так.
Ти справді спатимеш у іншій кімнаті?
Просто лягай у ліжко. Це наша остання ніч тут.
Я хочу, щоб тобі було зручно.
Мене все влаштовує, чесно.
-Я можу отак перекочуватися уві сні. -Я просто…
-Отак. -Зробімо ось як.
Лишимо додаткове ліжко, і я тебе розбуджу, якщо чинитимеш багато галасу.
Багато галасу?
Розбуджу, якщо чинитимеш багато галасу.
То спи отут.
-Якщо багато галасу? -Так.
-Це ще гірше. -Не хочеш, щоб я тебе будила?
Чесно, я…
Мені абсолютно зручно. Мені все одно, чи ти хропиш абощо.
Я йду заради тебе.
Мене це не хвилює.
-Ти багато хропів… -Хочеш спати разом?
Хочеш спати разом?
Я помітив, що схиляюся до тебе.
Я хотів бути поряд із тобою.
Ми будемо парою в день відбуття.
Мін Чжи ближче до мого ідеалу.
Якби я думав про одруження, я би обрав Хе Сон.
Краще обирай Мін Чжи.
Я не хочу бути з тим, хто не знає, чого він хоче.
У НАСТУПНІЙ СЕРІЇ
Я казала тобі вичікувати.
Чому ти не послухав?
Ти трохи схожий на Гван Хі, так?
Я довіряла Мін У.
Чому я плачу?
Зараз ми почнемо остаточний відбір.
-Людина… -Людина…
Людина, з якою я хотіла би покинути Пекло, — це…
Людина, з якою я хотів би покинути Пекло, — це…
Переклад субтитрів: Ганна Волошина