SZINGLIK POKLA
Hye-seon, gyere ide!
- Beszélgessünk! - Bent?
Igen, menjünk be!
Sikerült mindenkivel beszélnem, akivel akartam.
- Ha megjön az új lány… - Igen.
…és vele is szót tudok váltani,
akkor rendeződni fognak a dolgok.
Oké.
Szeretnék őszinte lenni hozzád.
- Oké. - És szeretném, ha te is az lennél…
Őszinte?
Igen, jó lenne, ha megosztanánk az érzéseinket.
Hogyne.
Nos…
Én is beszéltem mindenkivel.
És most úgy érzem, mindenkin sikerült eligazodni.
Elmondom, hogy érzek. Mondtam, hogy szeretem a nyíltságot.
Igen.
Még mindig te tetszel a legjobban.
- Én? - Igen.
Még mindig te tetszel a legjobban.
- Én? - Igen.
De ahogy a jakuzziban is mondtam a Paradicsomban,
meg kéne ismerned másokat is, és elmenni velük a Paradicsomba.
Szerintem ez elengedhetetlen, és velem kapcsolatban is igaz.
Te tetszel a legjobban, de a többi fiúra is kíváncsi vagyok.
Van pár olyan srác, aki érdekel,
és kíváncsi vagyok, milyen lenne velük a Paradicsomban,
illetve érdekel a koruk és a foglalkozásuk.
Ezért szeretnék másokkal is odamenni.
Logikus.
- Őszinte. - Tök logikus, amit mond.
Tényleg őszinte voltál.
Így érzek most.
Lehetek még őszintébb, vagy inkább maradjunk a te szinteden?
Vagy szeretnéd, ha szépíteném a dolgot?
Úgy mondod, ahogy akarod.
Ahogy jónak látod.
- Ne szépítsd! - Oké.
Mondd el őszintén!
Ahogy én tettem.
Amikor megláttalak, azt hittem, te vagy az ideális párom.
Meg voltam győződve róla,
de a Paradicsomban
nem tudtalak teljesen követni.
Azt hittem, nyugodt és kiegyensúlyozott vagy.
Aztán nagyon jól éreztem magam Ha-jeonggal.
Akkor úgy éreztem, ő tetszik a legjobban.
De visszajöttünk, és találkoztunk,
és olyan volt, mintha a volt barátnőmet láttam volna viszont.
Ha-jeong is hasonlóan érzett.
Szia!
Jó volt a Paradicsomban?
Egész jó.
Értem.
Utána egy csapatba kerültünk a játék során. És…
Újra találkozunk.
És én úgy éreztem magam…
Elég volt?
És ezt éreztem
- a vacsoránál is. - Kérek egy kis rizst.
- Láttam, hogy… - Szereted a perillát?
…gondoskodni akarsz rólam, figyelmes voltál.
Mindezek után te kerültél előtérbe.
Így éreztem.
Ha őszinte akarok lenni,
te vagy az az ember,
aki a legjobban tetszik most.
Ekkor jöttem rá, hogy nagyon is érdekelsz.
De tényleg.
Csak az történt, hogy amikor hozzád szóltam,
úgy éreztem, haragszol rám valamilyen oknál fogva. Így volt?
Egy kicsit.
Mivel bőszítettelek fel?
Semmi különössel.
Csak arra gondoltam: „A srác nagyon teszi-veszi magát a többi lánnyal.”
Ezt gondoltad?
Mert így is volt. Ott sürgölődtél.
Igen, beszélni akartam Gyu-rival.
- Pontosan. - Ezt érezted sértőnek.
De ahogy az előbb mondtam, ez teljesen érthető.
Az bosszantott fel, hogy túl lelkesen közelítettél hozzájuk.
- Így éreztem. - Oké.
Ezért voltál mérges?
- Mert… - Vagy inkább bosszús?
- Zavart egy kicsit. - Zavart? Oké.
Semmit nem szeretnék ráerőszakolni Gyu-rira.
Inkább arra lennék kíváncsi, hogy alakul mindez természetes körülmények között.
- Oké. - És ami az új lányt illeti,
biztos el fogok beszélgetni vele, ha lesz rá alkalom.
De már így is van három jelöltem, szóval…
Nem tudom, mit fogsz szólni ehhez,
de a három jelölt közül te tetszel a legjobban.
Ha holnap a Paradicsomba mennék,
és én választhatnék partnert,
akkor azt hiszem,
téged választanálak.
Észben fogom tartani.
Nem kell. Menj nyugodtan Ha-binnel!
Ha-binnel vagy Won-ikkal. Akivel akarsz.
Ki tudja? Ha valaki mással mész a Paradicsomba,
megváltozhatnak az érzéseim.
Kíváncsi lennék, hogy éreznék, ha elmennél.
Jó, hogy őszintén megbeszéltük.
- Ez egészséges volt és előremutató. - Igen.
Más hangnemben beszéltek, mint a lányok egymás között.
- Halálra cikizték. - Ja.
Ízekre szedték.
Akkor úgy éreztem, annyira leégették,
hogy Hye-seon eltávolodik Gwan-heetől.
- Igen. - De nem ez történt.
És ugye nem először fordul elő, hogy Gwan-hee
őszintén beszél?
„Te tetszel a legjobban.”
Csak az a gond, hogy abban a pillanatban úgy gondolja,
de ahogy más lehetőségek adódnak,
változik a véleménye.
- Szóval… - Nem tart nála sokáig.
Ám Hye-seon nem akar ráakaszkodni. Lazának tűnt.
Nem erről van szó.
Nem hiszem, hogy bármelyik nő mert volna így beszélni Gwan-heevel.
Egyikük sem bízna benne annyira,
hogy azt mondja: „Te tetszel a legjobban.”
- Biztos, hogy Hye-seonnak tetszik. - Igen.
Nem tudom. Talán nem kedvelem Gwan-heet.
- Megfigyeltem valamit, Da-hee. - Igen?
A múlt hét óta már nem drukkolsz Gwan-heenek.
- Dühös rá. - Mérges lesz,
- ha Gwan-hee megjelenik. - Nem.
Nem mondanám.
Megmondom, én mit gondolok a beszélgetésükről.
A lány őszinte volt, de a többi résztvevőre is kíváncsi.
- Igen. - Úgy hangzott,
szeretné megismerni a többi fiút,
mielőtt véglegesen letenné a voksát.
Nagyon nyíltan beszéltek magukról,
ami azt mutatja, hogy őszinték az érzéseik,
és hajlandóak továbblépni, ha jól alakulnak a dolgok.
Úgy hangzott, mintha azt kérnék egymástól,
- hogy értsék meg a helyzetet. - Ja.
PARADICSOM CHO MIN-JI, CHOI MIN-WOO ÉS LEE JIN-SEOK
Hatalmas ez a helyiség.
Menjünk be!
- Szia! - Helló!
- Szia! - Szia!
Helló!
Most mind a hárman együtt lesznek.
- Ez így elég kínos. - Az.
- Fürdőköpenyben voltak. - Igen.
Mosakodj meg!
Oké.
Elküldte őt mosdani.
Mintha ő lenne a felesleges harmadik.
Rendeljünk kaját! Enni kéne.
Tteokbokkit szósszal.
Tteokbokkit? Szereti a fűszereset.
Tenger gyümölcseivel?
- Min-jinek. - Ízleni fog neki.
Rendeljünk azt neki!
Még mit kérjünk?
Csokoládéfagylaltot és szorbetet Min-jinek.
És narancslét.
Mintha Min-ji apja lenne.
Azon megy a harc, ki ismeri jobban Min-jit.
- Infót akarnak. - Igen.
A kedvencedet kértük.
- Örülök, hogy találkoztunk. - Én is.
Jin-seok és Min-woo.
A Paradicsom klassz.
Nagyon.
Mindenféle finomságot kérhetünk.
Én is kérek.
- Kérsz? - Igen.
Megkívántam tőled.
- Sütőtök. - Sütőtök?
Meddig voltál fenn a múltkor a Paradicsomban?
Hajnali fél négyig.
Csak ketten voltatok, nem?
De, sokat beszélgettünk.
Miről beszélgettetek?
- Kíváncsi vagy? - Tessék?
- Min-ji Jin-seok felé hajol. - Igen.
- Úgy van. - Abba az irányba dől.
Min-woo számára olyan, mint egy másik Pokol.
Igen.
Min-ji nem tetteti magát.
Miről beszélgettetek?
- Kíváncsi vagy? - Tessék?
Saját magunkról meg ilyesmikről.
Az első nap volt.
Tudtátok egymás nevét?
Még talán azt sem.
Ő volt az eseted?
- Az enyém? - Igen.
Csinos volt?
Nos…
Igen, az volt.
De nem volt elég idő, hogy megtudjam, mit érzek iránta.
Együtt voltunk, szinte anélkül, hogy tudtam volna,
tetszik-e nekem vagy sem.
Min-woo alig tudott megszólalni.
De Si-eun várja Min-woot.
- Ott van neki ő. - Igen.
Lehet, hogy
- Si-eun miatt ilyen csendes. - Igen.
ÖTÖDIK NAP
POKOL
- Jól nézek ki? - Nagyon.
Nem tudtad?
Akkor magabiztos leszek.
Bátran!
Úgy örülök.
Jönnek!
- Már jönnek. - Hol?
Hol vannak?
Utánad, hercegnőm.
Úgy izgulok.
- Itt vannak. - Őrület!
- Ki az? - Jönnek már.
- Itt vannak. - Igen.
Azta!
- Tyűha! - Itt vannak.
Atyaég!
Helló!
Üdv újra itt!
Nem igazán örül.
Nem rejti véka alá a csalódását.
Jin-seok, hiányoztál!
- Sziasztok! - Szia!
- Helló! - Sziasztok!
Azt gondoltam először az új lányról,
hogy elég csinos.
Olyan típus, aki sokat nevet és csini.
Jin-seok mellette sétált.
Alig vártam, hogy jól leszúrjam.
Jin-seok, hiányoztál!
- Sziasztok! - Szia!
Hogy vagytok?
Min-woo, csak úgy ragyogsz.
Biztos jó volt a medence.
- Jó volt? - Tetszett?
Milyen volt a Paradicsom?
- Szép. - Nagyon szép?
Nagyon.
- Lerí az arcodról. - Pihentető volt.
- Mindkét srác arca kisimult. - Ja.
Kipihentnek látszanak.
Naná! A Paradicsomban voltunk. Miért ne lennénk boldogok?
- Milyen volt a helikopter? - A mi?
Jó volt?
- Igen. - Oké.
Mutatkozz be, kérlek!
Sziasztok, Cho Min-ji vagyok!
- Örvendek. - Mi is.
Mindenki szóljon pár szót!
Lehet, hogy pár srác meg fogja gondolni magát.
Talán Gwan-hee.
És Ha-bin.
Szerintem Jin-seok nem teszi, ha nem szúrom el.
Ennyire ostoba?
Már bocsánat.
Túl szókimondó voltam?
- Én… - Igen?
- Tök jó. - Micsoda?
- Hogy… - Miért?
Nem mondhatom el.
Ne már!
Min-woo mosolygósabb lett.
- Igen. - Biztosan boldog.
Nagyon aranyos.
Ki van még ott?
- Ha-jeong. - Mi?
- Igen, ő az. - Mit csinál?
Feltette a lábát.
- A falon ül? - Igen.
Ha megfordítanánk a képernyőt, ülne.
Ja.
De édes!
Min-woo mosolygósabb lett.
- Igen. - Biztosan boldog.
Nagyon aranyos.
- Cuki! - Akár egy kiskutya.
- Annyira helyes. - Ja.
Min-woo, te ragyogsz.
- Én? - Igen.
Tényleg hiányzott Jin-seok.
Valaki jó hasonlatot mondott.
Azt mondta, Min-ji a kiskutyát és a farkast választotta.
- Ő a farkas. - Ő az.
- És a kiskutya… - Nem is farkas.
- A farkas vitte a prímet. - Inkább dühöngő bika.
Vagy egy vaddisznó?
Jaj, ne már!
Legalább jól nézzen ki az az állat.
Miért titeket választott Min-ji?
Őt a kinézete miatt választotta, engem a humorom miatt.
Megnevettetted?
- Remek lány lehet. - Igen.
- Nagyon is az. - Gondolom.
Megértettem, miért őt választották beugrónak.
- Annyira jó? - Nagyon klassz csaj.
- Más, mint a többi. - A beszélgetés alapján?
- Igen? - Üdítő jelenség.
Érdemes beszélni vele.
Igen?
Bár nem volt sok időnk,
nem unatkoztunk beszélgetés közben.
Tényleg?
- Igen. - Értem.
- Ezért mondtad, hogy üdítő jelenség. - Igen.
- Bizonytalannak tűnik. - Gwan-hee…
Gwan-hee kíváncsi lett.
- Nagyon figyel. - Igen.
Min-young meg…
Nem örült túlságosan.
Jin-seok beszélt vele.
Gondolom.
Még érdekli őt.
Persze.
Annyi dolgod van.
Tegnap Min-young elmondta,
- hogy hiányzol neki. - Igen?
- Nem értettem őt. - Ez érdekes.
Kiosztott négy cukrot.
- Hogy neheztelek-e? - Úgy tűnik.
Négy cukrot.
Nem leszek tartózkodó.
Ezt Min-youngnak is mondd el!
Így is nagyon cuki Jin-seok.
Mégiscsak zavarta.
- Persze. - Tényleg?
- Igen. - Azt hiszem,
Min-youngnak mindent be kell dobni.
- Különben nem boldogul. - Igen.
Min-ji jelenléte tényleg felizgatta a fiúkat.
- Igazad van. - Igen.
Gwan-hee is latolgatja az esélyeket.
Szinte hallom, ahogy kattognak a kerekek a fejében.
Biztos, hogy meg fogja szólítani.
A legtöbb srác próbálkozni fog.
- Igen. - Ja.
Ma a nők fognak kiállni egymás ellen egy paradicsomi randiért.
Tudtam.
- Béna vagyok játékokban. - Tudtam.
Nem akarok versenyezni.
Foggal-körömmel fognak harcolni. Már most félek.
- Jaj, ne! - Komolyan?
A jutalom a Paradicsom.
Nem is egy vacsi? A Paradicsom?
- Dobozok vannak ott. - Mi?
Azok övek?
Jönnek a versenyzők.
Másképp néznek ki sportcuccban.
Kíváncsi vagyok, mi lesz.
Koreai birkózás?
Nem hiszem.
Min-ji akár győzhet is.
Látszik rajta, hogy edzésben van.
Ma a nők állnak ki egymás ellen,
egy paradicsomi randiért.
A verseny első három helyezettje a helyezés sorrendjében
választhatja ki, hogy kivel megy a Paradicsomba.
Mindjárt kiderül, hogy mi ez a játék.
Nyissátok ki a fekete dobozokat!
- Mi ez? - Ez meg mi?
- Jegichagi lesz? - Mi?
Mi az?
- Mi ez? Sapka? - Sapka?
- És ez? - Ez egy farok.
- Mi? - A játék neve: Kapd el a farkát!
- Kapd el a farkát! - Mi az?
Elmondom a játékszabályokat.
A nők felvesznek egy-egy sapkát, és a derekukra erősítenek egy farkat,
majd párokban belépnek a körbe.
Sípszóra indul a játék,
és az nyer, aki először veszi le az ellenfél sapkáját és farkát.
- Ezeket kell felvenni. - Jaj, ne!
Élőben végignézni
- rohadtul izgalmas. - Igen?
Te láttad a női birkózást.
Nehéz nézni.
Inkább te akarnál küzdeni.
Durva lesz.
Igaz?
Mindent beleadnak.
Min-young győzhet is.
Remélem, nem ellened leszek.
- Ellenem? Miért? - Félek.
Meg kell mondanom,
a többi lány olyan törékenynek tűnt.
Gyengének és törékenynek tűntek.
Arra gondoltam, nyerni fogok. De ki tudja?
Mindenki húzzon egy labdát!
Mindenki tart Min-youngtól?
Nehogy ő legyen az ellenfél.
Cho Min-ji húzzon először a dobozból!
Sárga.
Oké.
- Kék. - Kéket húzott.
Piros.
Mindenki más színűt húzott.
PIROS LABDA AN MIN-YOUNG YU SI-EUN ELLEN
Sajnálom Si-eunt.
Ilyen a sors.
Csak nyugi!
Egy pillanat!
Majd kiugrik a szívem.
Annyira félek.
És ha Hye-seonnal kell küzdenem?
KÉK LABDA YUN HA-JEONG CHOI HYE-SEON ELLEN
- Te jó ég! - Igen!
Gwan-heeért megy a harc.
- Nem is tudom. - Én sem.
SÁRGA LABDA KIM GYU-RI CHO MIN-JI ELLEN
Nehogy megsérüljetek!
Elkezdjük az első mérkőzést.
Yu Si-eun és An Min-young, lépjetek be a körbe!
Menni fog!
Hajrá!
Sok szerencsét!
Elég egyértelmű a kimenetele.
Menni fog!
A sípszó után kezdjétek el!
Vigyázz!
Gyerünk!
- Mi van? - Kezdik.
Jaj!
Szép volt!
Nagyon erős!
Atyaég!
- Nézni se bírom. - Jaj!
Nagyon erős!
- Lekapta. - Látod? Sosem lehet tudni.
Atyaég!
Jaj, ne!
Nagyon erős vagy! Hogyhogy?
Azt mondtad, béna vagy.
Az ujjam!
- Nagyon elszánt. - Odanézz!
A farokra megy rá.
Várja a megfelelő pillanatot.
- Nagyon koncentrál. - Igen.
Si-eun, király vagy!
Nézd, mennyire koncentrál!
Igen. Mind a ketten felpörögtek.
Hajrá!
Ez tök para!
Bírom a vad tekintetet.
Csak így tovább, Si-eun!
- Nagyon erős. - Min-young!
- Sikerülni fog. - Jó vagy.
Szedd össze magad!
„Szedd össze magad!”
Ez az!
Jól van!
- Mindent beleadnak. - Jó lesz.
Eszméletlen!
Hagyta, hogy levegye.
És ő ráment a farokra.
Egy tizedmásodperccel győzött.
Yu Si-eun a győztes.
Azta!
Haláli!
- Yu Si-eun. - Hihetetlen!
Szép munka!
Eszméletlen volt.
- Óriási volt az első. - Szoros.
Nagyon.
- Jön a következő. - A második.
Cho Min-ji és Kim Gyu-ri, lépjetek a körbe!
- Hajrá! - Menni fog.
Ügyes vagy.
- Kíváncsi vagyok rájuk. - Én is.
Sok szerencsét!
Vigyázzatok!
A sípszó után kezdjétek el!
Rajta!
Elég gyengének tűnt,
gondoltam, megnyerhetem a randit.
- Mi vagyunk az utolsók. - Igen, még jobban izgulok.
- Hajrá! - Menni fog!
Olyan gyenge vagy.
Bocs!
„Gyenge?” „Bocs?”
Bocs.
Jaj, ne!
Nagyon erős.
Min-ji bepánikolt.
- Igen. - Gyu-ri meg csak mosolyog.
Ne hagyd magad!
Te jó ég!
Jaj, könyörülj rajtam!
„Könyörülj rajtam!”
Gyu-riban aztán van kraft.
- Mosolyogva támad. - Nézd az arcát!
Elkaszálja.
- Elkaszálja. - Ez már birkózás.
Mi volt ez?
Ez már birkózás.
Levágta a földre.
De Gyu-ri meg se rezdült.
- Csak mosolygott. - Úgy van…
Mosolyogva nyert.
Kim Gyu-ri győzött.
- Nagyon erős. - Őrület!
Ledöbbentem, amikor leverte a sapkát a fejemről.
Szégyelltem magam a meccs előtti szavaim miatt.
Ez csúcs volt!
- Óriási! - Szuper!
Ő lehet az első.
Anyám, zakatol a szívem!
Ha-jeong!
Ne izgulj! Csak adj bele mindent!
- Jó lesz. Vigyázz! - Csak figyelj!
Choi Hye-seon és Yun Ha-jeong,
- lépjetek be a körbe! - Vigyázzatok!
Nincs még vége.
Ne bántsátok egymást!
Lássuk, mit tudtok! Hajrá!
A sípszó után kezdjétek el!
Vigyázz!
- Hogy csináljam? - Izgul.
Nagyon erős!
- Hogy csináljam? - Közelebb!
Óvatos.
Hye-seon becserkészi.
A sapka…
- És máris a farokra megy. - Máris?
A sapka…
Mi ez?
A sapka…
- Ügyes vagy! - A sapka…
- Mi ez? - A sapka…
Hajrá!
Ez tök para.
Dühös. Ha-jeong begorombult.
Hajrá!
Ha-jeong begorombult.
Nagyon dühös.
Tényleg mérges.
- De édesek! - Ez az!
- Ha-jeong!
Ha-jeong, vigyázz!
A lába!
- Meg is rúgta. - Úgy van.
Ha-jeong, vigyázz!
Mennyire édes!
Choi Hye-seon a győztes.
Jól vagy?
Ez állati volt!
Ha-jeong.
Ha-jeong, nem lehet rugdosni.
Hé!
- Ez nem pankráció. - Hol van a méltóság?
- Mit csináltam? - Megrúgtad.
Mi az?
Szerinte is vicces.
Nagyon bájos.
- Bírom Ha-jeongot. - Én is.
- Nem semmi a csaj. - Nagyon édes.
Mindig megnevettet.
Tök jó vagy!
Nem is emlékszem.
A döntőben három versenyző vesz részt.
Yu Si-eun, Kim Gyu-ri és Choi Hye-seon,
lépjetek be a körbe!
Vigyázzatok magatokra!
Hajrá!
- Erősek a lányok. - Igen.
És győzni akarnak.
A paradicsomi kirándulás során nem kell, hogy egy pár legyünk.
Azt választom, akit akarok.
Azt akartam választani, aki a legkevésbé passzol hozzám.
Nagyon kíváncsi vagyok Min-woora, őt választom.
Min-woot választom a paradicsomi randihoz.
YU SI-EUN
Az az érzésem, hogy Gyu-ri is Min-woot választja.
Reméltem, hogy legyőzhetem.
Ezúttal…
Min-woot vagy Min-kyut választanám.
Ugyanazt a srácot akarják választani.
Min-woo a nyerő.
Nem szerettem volna, ha elhappolják, így mindent bedobtam.
Hajrá!
Méregetik egymást.
Félelmetesek.
Kóstolgatják egymást.
Miért engem nézel?
Gyu-ri nagyon erős.
Si-eun ellenségesen nézett.
Összenéztek.
Összefognak ellene.
Így van.
Ez gyors volt.
Hye-seon gyors volt.
Si-eun dühös.
Majd felrobban.
Szép!
Vigyázz!
- Mi van? - Jaj, ne!
Jaj, ne!
- Nem jött le. - Si-eun kiesett.
3. HELY: YU SI-EUN
Ja, ne! Si-eun!
Szuper voltál!
Mosolyogva nyer.
Egy pillanat!
Várjunk!
Hé!
Várjunk!
Hé!
- Most mi van? - Hé!
Nagyon erős.
- Hé! - Piszok erős.
Hé! Ne már!
Gyu-ri nyert.
Ez mi volt?
Hé!
- Mi? - Őrület!
Eszméletlen!
Choi Hye-seon kiesett.
1. : KIM GYU-RI 2. : CHOI HYE-SEON
Tisztára libabőrös lettem.
Gyere ide! Valami van a hajadban.
A hajadban.
- Gwan-hee olyan kedves. - Gwan-hee.
- Ez durva volt. - Hye-seon.
Jól vagy?
Tök jó volt.
- Jól vagy? - Nagyon klassz volt.
Nem semmi a csaj.
- Gyu-ri nagyon erős. - De jó volt.
Kemény csaj.
Gyengének hittük.
Azt hittem, Gyu-ri megfutamodik,
de mindenkit elkaszált.
Nem gondoltam, hogy agresszív.
- Nyugodt és fegyelmezett nő. - Igen.
Nem akarta volna, hogy csapzottnak lássák a többiek.
És nem is látták.
Ő lett az első.
- Mosolyogva nyert. - Igen.
Jól nézek ki?
- Igen. - Tényleg?
Tök gáz vagy.
Jól érezted magad?
Hát ez?
Ez betalált.
Nem vacakolt.
- Jól érezted magad? - Kérdezz rá a négy cukorkára!
Igyekszem.
Ez para volt.
- Hová menjünk? - Szóval jól érezted magad?
Csak hülyültünk. Ő, meg én és Min-woo.
- Értem. - Igen.
- Mi van? - Ez így para.
- Miért? - Mintha vallatás lenne.
- Akkor abbahagyom. - Jó.
Nem voltunk úgy együtt, ahogy veled.
- Biztos? - Igen.
Tuti?
- Akkor mit csináltatok? - Mi?
Mit csináltatok?
Csak körbejártuk a medencét.
Mi is.
De veled…
Felvettelek a hátamra, mint egy gyereket.
- Mintha az apám lettél volna? - Ja.
Gondoltam, hogy mész.
- Igen? - Ja.
- Miből gondoltad? - A műsor felénél jött be,
ezért úgy véltem, hogy férfias és elérhető srácot választ.
Nem a férfiasság miatt választott, hanem mert viccesnek tartott.
Azt mondta, szellemes vagyok.
Hogyan?
Poénkodsz, és mindenkivel jól kijössz.
Én veled érzem jól magam.
Próbálj meg beszélni mindenkivel!
Próbálok.
- Csak morcos vagyok. - Nem fogok haragudni,
ha mással is mész a Paradicsomba.
- Fordult a kocka. - Igaz?
- De aranyos. - Miért nem szól?
Egy lány, aki négy cukorkát osztott ki, nem dumálhat.
Hye-seon két lehetőséget vázolt fel nekem.
De az első nem tetszett.
Mi volt az? Mondd el!
- A Paradicsomban… - Igen?
- …meggondolod magad. - Oké.
Vagyis vívódni fogsz, de végül engem választasz.
Mire én: „Akkor nem téged választalak.”
Mi a második?
Hogy nem változnak az érzéseid. De az első változat nem tetszik.
Az elsőről van szó?
Ez titok.
- Akkor megyek. - Oké.
- Őszintén! Az első az igaz? - Oké.
Már hogy lenne? Csak egyszer találkoztunk.
És ha megint beszéltek?
Jól csinálod.
- Mit? - Célratörőek a kérdéseid.
Válaszolj egyenesen!
Az úgy nem móka.
Hát így állunk?
Te négy cukorkát osztottál ki.
- Kiszállok. - Jó.
- Hagyd abba! - Evezni kell.
- Ez itt az óceán. - Mindjárt megcsaplak.
Az óceán közepén vagyunk.
Örülök, hogy jó volt.
Szívesen mennék veled a medencébe.
- Igen? - Igen.
- Jin-seok elfordult tőle. - Igen.
- Látszik rajta. - Igen.
A lánynak jobban kellett volna vigyáznia.
Rossz nézni, hogy beszél vele Min-young.
- Agresszívan kérdez. - Igen.
- Most is. - Igen.
Az, akit ilyen módon faggatnak, simán belefáradhat.
- Igaz. - Nem kéne.
Jin-seok megnyugtatta őt…
- Igen. - …hogy még mindig kedveli.
- Nem is titkolta. - Igen.
A végén Min-young idézte elő a pálfordulást.
- Igazad van. - Igen.
Ki van kint?
Az összes srác.
Menjünk ki?
- Igen? Jó. - Oké.
Sziasztok!
- Mi a pálya? - Helló!
Miért öltöztél ki? Nem mész a Paradicsomba.
Ja. Tiszta őrület, hogy hárman is odamennek.
Ügyes voltál.
- Igen? - Az ellenfél erősebb volt.
Igen.
- Láttátok? - Mi volt ez?
Si-eun félrehajtotta a fejét.
Olyan volt, mint a Mielőtt felkel a napban.
Beszélgessünk?
- Ja. - Izgalmas küzdelem volt.
Nem tudtunk beszélgetni.
- Igaz? - Igen.
Min-woo összeszedte a bátorságát.
Úgy örülök.
- Egy kis romantika. - Ja.
Milyen kényelmes!
- Kéred ezt? - Hogyne.
Illik az ingedhez.
- Ez? - Igen.
Igazad van.
- Milyen volt a vacsora? - Uncsi volt nélküled.
- Komolyan? - Igen.
- Csak egyszer tudtunk beszélni. - Ja.
Mind a ketten túl félénkek voltunk,
- és nem beszéltünk meg dolgokat. - Ja.
De örültem, hogy próbálkoztál nálam.
- Én is akartam beszélni veled. - Igen?
- Igen. - Kösz.
De te jöttél oda először, hogy volna-e kedvem dumálni.
Most nem tűnsz bátortalannak.
- Egyre jobban megnyílok. - Igen.
- Mind a ketten… - Elkenődött a rúzsod.
Igen?
- Letörölted? - Várj!
Sikerült?
Tessék.
- Lejött az alapozó? - Egy kicsit.
- Kicsit? - Igen.
- Tényleg? - Kend el!
- Most jó? - Igen.
- Ez mi volt? - Édesek.
- Mi van? - Mi van velük?
- Jól mutatnak együtt. - Tényleg.
Nem is volt ott semmi.
Szerintem sem.
Csinos vagy.
Ugye? A Paradicsomba készülök.
Kicsit elszomorodtam. Szerettem volna nyerni.
- Igen? - Ja.
Tényleg?
Van valaki, akit elhívnék.
Komolyan?
Gyakorlatilag azt mondja: „Téged.”
Van valaki, akit elhívnék.
Komolyan? Már el is döntötted?
Igen.
Olyasvalakit, akivel jól elbeszélgetnénk, akivel megvan a kémia.
- Érted? - Igen.
És az a személy, akit szívesen elhívnék…
Nem mondhatom, hogy téged… Pedig téged.
Nem mondhatod, de én vagyok az?
Vagyis…
Úgy szerettem volna veled menni a Paradicsomba,
de nem tudok, ha megelőz valaki.
- Igen? - Ja.
Arra gondoltam, hogy komolyabban is elbeszélgethetnénk.
- Erre jutottam. - Értem.
Ezért akartam veled menni.
De csak harmadik lettem.
Harmadik lettem. Nagyon csalódott vagyok.
- Igen? - Nagyon.
Aludni sem fogok tudni.
Nagyon ügyes voltál.
- Igen? - Komolyan.
Kíváncsi vagyok, mi lesz ma.
- Gondolom. - Ugye?
Mi van, ha valaki megelőz?
- Másvalaki? - Igen.
Fontos, hogy ki választja ki az embert.
Szeretném, ha olyasvalaki lenne, akit szívesen megismernék.
Nem érdekelnek?
Kik nyertek? Hye-seon és…
- Gyu-ri. - Igen.
Azért hívtalak félre, mert mindenképp akartam veled beszélni.
Ha itt maradok…
És ha nem?
- Ha elmennék? - Igen.
Ne felejts el engem!
Jó.
Nem foglak.
De…
Milyen hangos ez a madár!
- Megzavart. - Igen?
Lehet, hogy direkt volt. És a csicsergés rossz előjel.
Mintha üzenne valamit.
Ne már! Ezt nem tudhatjuk.
- Igen? Azt hiszed? - Azt.
Erősen akard, és valóra válik.
- Ez igaz. - Ja.
Remélem, nagyon akarod.
Értem.
Imádkozz!
- Úgy lesz. - Imádkozz értem!
Mennyire fogsz imádkozni?
Nagyon erősen.
- Most mi van? - Drukkolok Si-eunnak.
Mintha a Paradicsomban lennének.
- Tetszik, hogy ilyen nyíltak. - Nekem is.
- Ilyesmit szerettünk volna látni. - Pontosan.
Min-woo kezdi megmutatni, milyen vonzó tud lenni.
Mert Si-eunnal van.
Nagyon aranyosnak tartja.
Bár a fiú fiatalabb nála.
Kíváncsi vagyok, hogy alakul.
Min-woo fiatalabb nála. Három évvel.
Gyere be!
Már eldöntötted?
- Én? - Igen.
Azt hiszem.
Ki az?
Titok. Miért? Te kire gondoltál?
- Min-wooval szeretnék menni. - Min-wooval?
- Egyet akarnak. - Igen.
Si-eunnak fogalma sincs arról, hogy Hye-seon is Min-woot nézte ki.
Nem hiszem, hogy tudja.
Még sosem mondtam ilyesmit,
de örülök, hogy ma beszéltem vele.
Komolyan?
Miért őt választottad?
- Mert… - Komolyan?
Soha nem éreztem így senki iránt, de megdobban a szívem Min-woo láttán.
Tényleg? Te jó ég!
De jobban meg kéne ismernem.
Csak keveset beszélgettünk.
Csak arról beszéltünk, hogy mit érzünk egymás iránt.
Ha eljutok vele a Paradicsomba, tisztázódik a kettőnk dolga.
Ezt szeretném.
- Hye-seon megtudta, mit érez… - Meg is lepődött.
És ha Min-woot választja?
- Nem tenne ilyet. - Kizárt.
- Ha igen… - Nagyon fura helyzet állna elő.
Azt mondta: „Te jó ég!”
- Nem tenne ilyet. - Tudjátok, mi lenne a jó?
Ha Gyu-ri Min-kyut vagy Min-woot választaná.
- Igen. - Ha Min-kyu lenne az,
és mivel Hye-seon ismeri Si-eun érzéseit…
- Félreállna? - Nincs annyira odáig Min-wooért.
Csak változást akar, vagyis ha elállna ettől, mind a ketten…
Ha Hye-seon nem hallotta volna Si-eunt, biztosan Min-woot választja.
De most, hogy tudja, amit tud, meggondolja magát.
- Zavarná. - Így van.
Izgulok Min-wooért és Si-eunért.
- Remélem, együtt mennek. - Igen-
Most kiválasztjuk a párokat, akik a Paradicsomba mennek randizni.
PÁRVÁLASZTÁS A PARADICSOMBA
Kim Gyu-ri választ először győztesként.
Kérlek, válaszd ki azt a személyt, akivel randizni szeretnél a Paradicsomban!
A személy, akivel randizni szeretnék…
- Ne izgulj! - De izgulok.
Jó szórakozást, Min-kyu!
Szia!
És ha Min-woot választja?
És ha Gyu-ri lenyúlja Min-woot?
Akkor semmi nem lenne abból, amiről dumáltunk.
Meg is fogta Min-kyu kezét.
Kim Gyu-ri választottja…
Choi Min-woo.
Látjátok? Mit mondtam?
Jaj, ne!
Choi Min-woo.
Choi Min-woot választotta.
Min-woo az.
Choi Min-woo, fogd meg Gyu-ri kezét, és menjetek a Paradicsomba!
Choi Min-woot választotta.
Choi Min-woo, fogd meg Gyu-ri kezét, és menjetek a Paradicsomba!
Most mi van?
Min-woo nagyon népszerű lett.
- Igen. - Aranyos srác.
Meglepődtem.
Máris megyünk?
Nem gondoltam volna.
- Nem? - Nem.
- Tényleg? - Egyáltalán nem.
Si-eun ábrázata…
- Csalódott. - Végig kell néznie,
hogy a választottja kéz a kézben távozik mással.
- Ilyesmi nincs a való életben. - Nincs.
De Si-eunnak el kell viselnie.
Az a helyzet, hogy első nap Min-wooval volt.
Igen?
- Ők maradtak a Pokolban. - Voltak már együtt.
Ez most tényleg megtörténik? Én…
Nem gondoltad volna? Az első nap rád voksoltam.
Csak meglepődtem.
Nem is nagyon beszéltünk az összeolvadás óta.
- Igen. - Ezért lepődtem meg.
Na mindegy, érezzük jól magunkat!
Tudtam, hogy Min-woo lesz.
- Te voltál már vele. - Így igaz.
Bizony.
Bárhogyan is lesz, még egyszer el fogok menni vele.
Choi Hye-seon következik, a második helyezett.
Hye-seon Gwan-heet fogja választani.
Azt mondta a fiúnak, hogy mást fog választani.
- Nem tudom, kit. - Nincs más.
Vajon kit választ Hye-seon?
- Nehéz kiigazodni rajta. - Nem döntött.
Choi Hye-seon következik, a második helyezett.
Choi Hye-seon, kérlek, nevezd meg azt,
- akivel szívesen mennél a Paradicsomba! - Kíváncsi vagyok.
A személy, akivel szívesen mennék…
Az Son Won-ik.
Son Won-ik.
- Oké. - Son Won-ik.
Kérlek, fogd meg Choi Hye-seon kezét, és menjetek a Paradicsomba!
Gwan-hee csalódott.
Tudhattad, hogy ez lesz, Gwan-hee.
- Szomorú. - Háromszor megdörzsölte az arcát.
Kétszer függőlegesen, egyszer vízszintesen.
- Son Won-ik. - Jó szórakozást!
Son Won-ik,
- kérlek, fogd meg Hye-seon kezét… - Állati!
…és menjetek!
Szeretném jobban megismerni Won-ikot.
Nem valószínű, hogy választottuk volna egymást,
ezért őt néztem ki magamnak, amikor adódott a lehetőség.
- Együnk sok finom kaját! - Jól hangzik.
- Máris jól érzem magam. - Helyes.
Kivel megy majd Si-eun?
Kíváncsi vagyok, kit választ most, hogy Won-ik is elkelt.
Gwan-heet?
Nem tudom.
Gwan-hee lehetne a következő jelölt.
Ha-jeong miért gondolt Gwan-heere?
Az ő szempontjából nézte.
A személy, akivel szívesen mennék…
Az Park Min-kyu.
Park Min-kyu.
Park Min-kyu,
kérlek, fogd meg Yu Si-eun kezét, és menjetek a Paradicsomba!
Engem választott?
- Az én nevemet mondták? - Park Min-kyu.
Szia!
- Megyünk? - Készen állsz?
Igen, menjünk!
- Vigyázz! - Oké.
Szerettelek volna jobban megismerni.
- Oké? - Kösz.
Végre együtt megyünk, igaz?
Bocsi.
Ismerjük meg jobban egymást!
- Rendben. - Oké.
Valamiért furcsának tűnnek.
Hye-seon később szeretne menni Gwan-heevel.
Most csak kihasználja a lehetőséget mások megismerésére.
Visszavág a srácnak az eddigi pofátlanságokért.
Amikor más lányokkal beszélgetett,
ő is panaszkodott rá.
A helyében
én nem akarnék másodszor is vele menni a Paradicsomba.
Meg is mondta neki, hogy nem őt fogja választani.
Érdekesen alakulnak a dolgok a Pokolban.
Ha-jeong és Gwan-hee együtt vannak a Pokolban Min-jivel, az új lánnyal.
Gyere ki!
Csodás a táj ilyenkor.
Gyönyörű!
Üljünk ide!
Üljünk le!
Te jó ég!
Teljesen elámultam.
Annyira szép itt!
- Nagyon. - Ugye ez pont nekem való?
Gondolom.
Megint megsértődött.
- Akarsz mondani valamit? - Csak…
azt akartam mondani,
hogy kicsit kemény voltam veled, és elnézést kérek.
Elnézést kérsz?
Igen, bocsánatot akartam kérni.
Gondolom, furdalta a lelkiismeret.
Bátor dolog volt előhozakodni vele.
Ha-jeong rendkívül egyenes.
- Hát… - Tegnap
egy kicsit elragadtattam magam, és durva voltam.
Tudod…
Én csak…
- Csak? - Nem csak…
Nem csak te voltál az. Én is beszóltam neked.
Azt gondolom,
olyasmiket mondtam neked, amivel megbántottalak.
Újra végiggondoltam, és bocsánatot akartam kérni.
- Ez… - Ne haragudj!
Mi ez a hirtelen mentegetőzés?
Úgy éreztem,
hogy egyedül mi veszekedtünk.
Miért? Nem is veszekedtünk.
A Paradicsomban sem volt nézeteltérésünk.
Ha nem úgy reagálnak, ahogy szeretném, vagy valami felbosszant,
akkor őszintén kimondom, amit gondolok.
És tudom, hogy te is olyan vagy, hogy ami a szíveden, az a szádon.
Csak szerettem volna elnézést kérni, mert zavart a dolog.
Ne aggódj!
- Biztos? - Engem nem zavart.
Jó tudni.
Úgy éreztem, túl keményen bántam veled
pusztán azért, mert más volt a véleményed.
Furdalt a lelkiismeret.
Értem.
- Nagyon rendes tőled. - Oké.
Akarsz mondani valamit?
Nos…
Nem kell szabadkoznod. Nem haragszom rád semmiért.
Most, hogy megbeszéltük, szeretném, ha elfelejtenéd,
mi történt a múltban.
Én is így fogok tenni.
Oké. Jól hangzik.
Jól van.
Remélem, jól alakul.
Mit értett ez alatt? Hogy felejtsék el a közös dolgaikat?
Szerintem nem.
Nem kell bűntudatot éreznie.
- A történtek miatt. - Igen?
Nem úgy érti, hogy felejtsék el az emlékeket.
Pedig én is úgy értettem, ahogy te értelmezted.
- Igen? - Hogy itt a vége…
Egyáltalán nem.
- Nem így van? - Nem.
Nekem úgy tűnt, Gwan-hee azt mondja neki,
nem érdekli, mit csinál a lány,
- mert nem számít neki. - Én is így értettem.
- Leírta Ha-jeongot. - Nem.
- Kyuhyun… - Szerintem is.
Nem érdekli, hogy tetszik-e neki, vagy szemétkedik-e vele.
Egyáltalán nem számít, mit gondol, vagy mit csinál.
- Így értettem. - Én is.
- Nem. - Gondolj bele, Kyuhyun!
Ha a fiú ki akart volna békülni, nem fejezte volna be a beszélgetést.
Szerintem Kyuhyun is tudja.
- Csak tagadja. - Igen.
- Szeretné, ha összejönnének. - Gondoljatok bele!
Elmondta Hye-seonnak, hogy nem hajt Gyu-rira.
Ám Min-ji érkezésekor
azt mondta, három ember érdekli.
Vagyis Ha-jeong még nem esett ki a képből.
Ha-jeong, Min-ji és Hye-seon érdeklik.
- Bár Ha-jeong lejjebb került. - Szerintem is.
- Ezt nehéz lesz visszacsinálni. - Úgy van.
- Ha-jeongnak kevés reménye maradt. - Valóban.
Bocsánatot kért, próbált beszélni vele,
de Gwan-hee tartózkodó volt.
- Ha-jeong nagy erőfeszítéseket tett. - Igen.
Még nincs veszve minden.
Ez a kép.
Nem, amit én csináltam.
De itt ketten vannak.
Te is csinálj vele egy képet!
- Képet? - Nincs géped?
Nagyon helyes rajta.
- Ez… - Ha-jeong!
- Igen? - Csini vagy.
- Igen? - Haza kéne vinned.
- Mutasd! - Csini vagy rajta.
Gwan-hee!
Te hívtál Dipsynek.
- Te voltál? - Nem, ő volt.
Ő?
- Haragudtam rád. - Te voltál?
- Én fűhöz hasonlítottalak. - Mi?
- Nem is emlékszel. - Tetszett a fű-dolog.
Ne már! Ez is a te hibád. Már így is rossz a hírnevem.
Mi? Nem is.
- Inkább jó? - Igen.
Ne értsd félre! Nem vagyok rossz ember.
Vezess körbe!
- Körbe? - Igen.
Mit akarsz megnézni?
Mivel fűhöz hasonlítottál…
A Dipsy-téma…
De most komolyan…
Miért gondolod, hogy pont én voltam?
- Mert jól állt neked a piros? - Értem.
- Azt láttad már? - Nem láttam semmit.
Oké.
Hol kezdjük? Kezdjük a kúttal!
- Van egy kút? - Igen.
Az nem érdekel.
Ha-jeong…
- Te jó ég! - Szegény Ha-jeong…
Ne ide menjünk! Sok itt a bogár.
Menjünk egyenesen!
- Ott egy csónak. - Látom.
Kicsi, szóval kényelmetlen enni benne.
A másik partszakaszon jól lehet edzeni.
- Van még egy? - Igen.
Két partszakasz van.
Oké.
Ha edzeni akarok, átmegyek a másikra.
Ennyi!
- Jól érezted magad tegnap? - Igen.
A többiek mondták, hogy vicces vagy.
Nem ismernek annyira.
Kíváncsi lettem rád.
Szellemes vagyok, de nehezen oldódom fel.
Értem.
Tegnap kerültünk közelebb egymáshoz.
És én?
Mi…
Mi nem ismerjük egymást.
Csak egyszer beszélgettünk,
de mindenki azt mondta, remek lány vagy.
Szóval…
Egyetértettél velük?
- Igen, bizonyos mértékig. - Mert?
- Hogy érted? - Hát úgy…
Egy kicsit fura volt a szitu.
- Velem? - Azt hittem…
Hogy nem érdekellek?
Nem. Úgy voltam vele, hogy meg se próbálom.
- Komolyan? - Hát…
Annyira helyes vagy, biztos, hogy a srácok mind rád hajtanak.
És te? Te nem egy vagy közülük?
Nem hittem…
Lett pár pontja.
És te? Te nem egy vagy közülük?
Nem gondoltam, hogy tetszem neked.
Tessék?
Jin-seok mondta, úgy nyilatkoztál, hogy én kemény dió vagyok.
Igen. Azt hittem, nem érdekellek.
Még a napszemüveget sem veszed le.
Nem is igaz. Levettem előtted.
Miért van rajtad most?
- Ez nem napszemüveg. - Nem?
- Mutasd! - Kékfény-szűrő szemüveg.
Jól áll?
- Illik a ruhádhoz. - Igen?
Gwan-hee olyan… Hogy is mondjam?
Feszültnek tűnik.
Tetszik neki a lány.
Először mindig ilyen.
- Igen? - Igen.
- Nagyon feszült. - Az elején ilyen.
Azért figyeltél fel rám, mert Jin-seok sokat mesélt rólam?
Mindenkiről sokat mesélt, de a te jellemzésed volt a legemlékezetesebb.
A legemlékezetesebb.
Azt gondoltam, nem voltál szemét, amikor „ledipsyztél”,
erről akartalak kifaggatni,
de nem is te voltál. Örülök.
Én azt mondtam, hogy fűszínű a ruhád.
Amikor mondtad,
bóknak hangzott.
Akár a zöld mező.
- Persze. - Így éreztem.
- Igen. - Bár nem mondtam.
Olyan színű volt a ruhád.
Igazad van.
Meg kéne köszönnöm Jin-seoknak.
Azért beszélgetsz velem, mert ő szellemesnek tartott.
Nagyon hálás vagyok. Nem reméltem, hogy beszélhetünk.
Miért gondoltad?
Nem nyilvánvaló?
Igen? Beszélni akartam veled, és megszólítottalak.
Odamentem hozzád.
Ott mentem el melletted.
Nem, én kerestelek.
- Igen? - Igen.
Értem.
- Ha belegondolok… - Igen?
…senkivel sem beszélgettem ilyen hosszan az elején.
- Mint velem? - Igen.
Fura, hogy ennyit társalgunk.
Mert én sokat beszélek.
De én nem szoktam.
De te…
- Vicces vagyok? - Mindenkivel jól kijössz.
Mindenkivel?
Mindenki kedvelni fog.
Igen?
Csak kimondom, amit gondolok.
- Így érzel? - Igen.
Nagyon hamar egymásra hangolódtunk Min-jivel.
Ez nagyon meglepett.
Már az is meglepett, hogy odajött,
és maga a beszélgetés is meglepő volt.
Meglepő és szórakoztató.
Így éreztem.
Min-ji nagyon hamar megoldja az emberek nyelvét.
- Igen. - Kiváló beszélgetőpartner.
Tegnap nem ilyennek mutatta magát
- Jin-seokkal. - Ja.
Most egy másik Min-jit láthattunk, nem is tudom, hogy mondjam.
Fel akarta szedni a fiút.
Igen. Egészen másképp viselkedett.
Együtt volt a csapat,
amikor megkérte, hogy vezesse körbe, és elragadta őt.
Tanulhatnánk tőle.
- A Dipsy-téma csak ürügy volt. - Van mit tanulnunk.
Egyedül akart lenni vele.
Különben Ha-binnak szólt volna.
A Dipsyt mondó srácot kereste.
Ha-bin tette a megjegyzést, ezért a fű-téma nyert.
Volt egy rossz érzésem, mikor Jin-seok Gwan-heet említette.
Tudtam, hogy ez lesz.
Felkeltette Min-ji érdeklődését Gwan-hee iránt.
Különösen az, hogy vicces srác.
Anyám!
- De jól néz ki! - Nagyon.
Egyetek!
Köszönjük az ételt.
- Jó étvágyat! - Nektek is!
Ezt elvehetem?
Persze.
A rizs…
Olyan sokat eszel.
Finom.
Tök fura a sok répa után.
- Fura? - Igen.
Ha ezt mondod, megint répát kapunk.
Visszaszívom. Soha többé répát!
Szó sem lehet róla!
- Nem vagy fáradt? - Nem.
- Tényleg nem? - Álmos?
- Tele vagy energiával. - Lehet, kipurcanok
este nyolc körül.
- Biztos jó volt az ágy. - Miért?
Miért?
Tutira boldog voltál.
A tegnapi napról beszél?
- Miért csinálja ezt? - Bár ne tenné!
Beszélgetni akar,
- de nem jól sül el. - Nem tudja, hogy kéne.
- Igen. - Ó, Min-young!
- Biztos jó volt az ágy. - Miért?
Miért?
Tutira boldog voltál.
Épp eszünk…
- Mi van? - Eszünk, és ő…
- Jó így? - Nekem nagyon.
Nem bírom abbahagyni.
Hideg van.
Vegyél fel valamit!
- Nincs pulcsim. - Nincs?
- Bocs, de nem hordok… - Melegítőm van.
- Van cipzáras? - Nincs.
- Kéred az enyémet? - Csak egy van.
Odaadom.
Teát kapsz, mert sósat ettünk.
Ha Min-ji azt mondja, fázik, és Gwan-hee leveszi a felsőjét neki…
Vagy kihozza a cipzárast…
- Csak egy van. - Oké.
- És nekem? - Neked is.
Reggel felpuffadok.
Köszönöm.
Reggel felpuffadok.
- Mi? - Felpuffadok.
Elkerülhetetlen, ha eszel és alszol.
Ez igaz.
Fűszeres kaját ettünk este.
Mit ettél?
Tteokbokkit.
- Currys kaját is ettél? - Igen.
És megkóstoltad a…
Ja.
Jó neked. Ettél valami fincsit.
Úgy van.
- Mindjárt megakad a torkomon. - Egyél!
Olyan, mint egy feleség, aki a részeg férjét szidja.
Elég!
Tök jó móka.
Szívesen átülnék, és nézném őket kaja közben.
Nem.
De ti ketten…
Ne törődj vele!
Min-young, ne csináld!
Nincs jobb ötlete.
Nincs.
Egyre kínosabb helyzetbe hozza a fiút.
- Igen. - Ja.
Biztos zavarban van.
Min-ji kezdi megérteni, mi van kettejük között.
Megmondom, mi van. A férfiak utálják az ilyesmit.
Mindez aranyos lehet, ha csak ketten vannak.
De ha mások előtt hecceli a férfit,
akkor nem biztos, hogy tetszik neki, mert leégeti.
- A nők se szeretik ezt. - Ugye?
Hagyná már abba!
Min-young nem nagyon képes kifejezni magát.
Lehet, hogy mérges, de rosszul veszi ki magát.
Kétségtelen, hogy Min-ji is zavarban van.
A döntő tényező az lesz Min-ji számára a fiúval kapcsolatban,
ha Jin-seok valahogy jelzést ad.
Kíváncsi vagyok, mi lesz este a Pokolban.
Jobban érdekel, mint a másik.
- A Pokol az izgalmas. - Igen.
Min-ji, mivel újonnan érkeztél, kérdezhetsz tőlünk.
- Nos… - Jöhetnek a kérdések?
- Igen. - Oké.
Meg fogod gondolni magad?
- Jaj! - Túl merész volt?
„Maradsz Jin-seoknál?”
Ez idegfeszítő.
Ideges lett.
Ez jó húzás volt.
De nem fogom!
Mehettek szobára!
Te jössz, aztán én.
- Kérdezzek tőled? - Akitől akarsz.
Ki jár a fejedben a legtöbbet?
- Ki? - Kicsoda?
- A legtöbbet? - Igen.
Akit nem tudsz elfelejteni.
- Őszintén! - Igen? Akkor téged.
Nem is tudtam.
- Most mondod először. - Igen.
Voltál a Paradicsomban?
- Igen. - Velem volt.
- Tényleg? - Igen.
Most hogy érzed magad?
- Túl direkt kérdés? - Csak…
Felelsz vagy merszet játszunk?
Csak érdekel.
Nem ismerlek titeket.
Mit gondolsz most,
hogy megismerted Ha-bin érzéseit?
- Azt… - Őszintén!
Szerettem volna elmenni Ha-binnel a Paradicsomba.
Ezt nem gondoltam.
Ha-bin végre eljut a Paradicsomba?
Befejeztük? Átmehetek a másik szobába?
Miért?
Nem fejeztük be? Mindent tudunk.
- Nem. - Miért?
Még nem végeztünk.
Nem megyünk ki?
Folytassuk az asztalnál!
Kíváncsi vagyok, mert nem tudom, hogy érzel.
- Én? - Igen.
- Ha-jeong? - Még nem is beszéltünk.
Kérdezz bátran!
Egészen mostanáig nem beszéltem senkivel
az érzéseimről meg ilyesmikről.
- Értem. - Érdekes lehet…
Nem tudják, hogy érzek.
De én magam sem tudom.
Értem. De már döntöttél?
Lassan megszületik a döntés.
Hát ez nagyon jó!
Lassan megszületik a döntés. Semmi nem biztos.
Dúl a szerelem.
Még te se nagyon beszéltél az érzéseidről, igaz?
- Én? - Ha-jeong sem.
- Ez igaz. - Az érzéseidről.
Kérdeztem a többieket,
de senki nem tudta biztosan.
Hogy érzek?
Nem értem. Én hangosan megmondtam.
Igen?
Na jó, de túl sok embert említettél.
- Én… - Gyu-rit,
- Hye-seont… - Hye-seont és engem.
Mi voltunk a jelöltek.
Igen, róluk beszéltem.
- Igen? - Konkretizálódott a dolog?
Igen, az érzéseim konkrétabbak lettek, dűlőre jutottam.
- Igen? - Igen.
- Tényleg? - Igen.
Elég biztos vagyok magamban,
holnap ilyenkor már csak egy személyről lesz szó.
És ha eldöntöm holnap ilyenkorra,
akkor egész végig ragaszkodni fogok hozzá.
Komolyan?
Ha minden úgy megy, ahogy gondolom.
Komolyan?
Hye-seon az?
- Vagy Min-ji? - Min-ji?
- Ő lesz. - Tuti.
Egy beszélgetés után?
Mélyen megérintette.
Emlékeztek az interjúra?
Azt mondtad, téged érdekel Ha-jeong.
- Igen. - Van rá esély,
hogy meggondolod magad?
Hát…
Még nem volt alkalmunk beszélgetni.
Előbb szeretnék elbeszélgetni vele.
Akkor beszéljetek! Majd jövök.
- Jól van. - Én is szeretnék.
Oké.
Össze akarnak hozni minket.
Fáj a fejem.
Milyen beszélgetésre gondoltál?
- Van egy lényeges dolog. - Mi az?
Nem akarok…
itt beszélgetni veled.
Tessék?
Ez mit jelent?
Nos…
Olyan helyen szeretnék, ahol nincsenek kötöttségek.
Vagyis szeretnék a Paradicsomba menni veled.
- Hogy beszélhessünk? - Nyíltan és őszintén szeretnék.
Mindent megosztok veled ott, ha lesz rá lehetőség.
Jól vagy?
Igen. Te meg mintha nászúton lennél.
- Én? - Igen.
Nem igaz.
Miért nem nézel rám?
Rád nézek.
Azt hittem, tetszem neked.
Nagyon is.
- Megpróbálsz elcsábítani? - Nem.
- Nem? - Egy kicsit haragszom.
- Miért? - Nem tudtam, hogy van választottad.
Mintha a feleséged lenne.
Nem mondtam, hogy az.
- Nem? - Nem.
Szereted őt?
Hogy kérdezhetsz ilyet? Nem vagyunk itt olyan régóta.
- Akkor mi ez? - Semmi.
Menj már!
Függetlenül az én érzéseimtől, tudom, hogy nincs itt a szíved.
Micsoda?
- Semmiség. - Miért haragszol?
Nagyon kínos volt ma.
- Miért? - Tessék?
Fogalmam sem volt, mi történt az érkezésem előtt.
Azt mondtad, mondjam el, ha zavar valami,
de nem tudtam, valaki miatt.
Nem volt ő ilyen.
- Miért csinálja ezt? - Megváltozott,
miután visszajöttem.
Én sem értem őt.
Csak csalódtam egy kicsit.
Rendes srácnak tűntél, és tetszettél nekem.
Nem azt mondom, hogy beléd voltam esve.
- Értem. - De…
Nagyon fura szitu volt.
Csak együtt voltunk a Paradicsomban.
Ő meg szórakozik.
Bocsáss meg! Nem akartalak megbántani.
Nem akartam…
Biztos, hogy sok srácnak tetszel.
- Én? - Igen.
- Na és? - Micsoda?
Egyik sem te vagy.
Túl sokat képzelsz rólam.
Jól éreztem magam tegnap.
- Igen? - Igen.
Én is jól éreztem magam veled.
Nem gondoltam, hogy más nő is megtetszik majd.
De Min-ji kifejezetten megtetszett.
Kell még egy kis idő, hogy feldolgozzam az érzéseimet.
- Miért nem mondod, hogy hiányoztam? - Tessék?
Miért nem mondod?
Én nyíltan megmondom, mit érzek, de te nem.
Abba is hagyom.
Az igazat megvallva,
- nem tudom, mit gondolsz. - Hogyhogy?
- Mit gondolok? - Ja.
Miért?
Mondtam, hogy tetszel, csak másokkal is beszélek.
- Így érzek. - Oké.
Úgy éreztem, össze akarnak hozni minket.
Akkor még nem ismertük egymást, és kényszerítve éreztem magam.
- De aztán beszélgettünk. - Oké.
És akkor rájöttem, mit érzek irántad.
Én már nem tudom, hogy érzek irántad.
Vagyis…
Nos…
Pedig tudtam.
Meg is mondtam, és annak szellemében cselekedtem.
De én nem viszonoztam?
Akkor úgy éreztem, hogy nem.
Már biztos vagyok magamban, de akkor csak a harmadik nap volt.
Értem.
Miután tegnap elmentél, rólad kezdtem el beszélni másoknak.
Nem kellett volna. Ez valójában nem tetszett.
- Miért kellett… - Mondjad!
Miért éreztél közelebb magadhoz, amikor elmentem?
Amikor együtt voltunk, nem így éreztél.
Nem értem, min változtatott a dolog.
Már így éreztem, mielőtt elmentél.
Beszélni is akartam veled, de elmentél.
Gondoltam, hogy elmész,
úgy kalkuláltam, hogy utána beszélünk.
De az egész szituáció…
Valahogy rossz volt az időzítés.
Értem, hogy nem vagyunk egy hullámhosszon.
Nem szeretem a zavaros dolgokat.
Nem kedvelem azokat, akik összezavarnak.
Azt gondolom, hogy engedjük el egymást.
Nem kéne elköteleződni egymás iránt.
Menjünk ki! Meleg van.
Még nem fejeztem be.
Dühös voltam.
Azt kérte, hogy fejezzem ki, mit érzek.
Megtettem, és elutasított.
Nem tudom, mit tegyek.
Rossz volt az időzítés.
Fontos momentum, hogy mi zavarja Jin-seokot.
Min-young csak akkor kapott észbe, amikor ő elment.
Úgy érzi, a lánynak nem kell,
de nem akarja, hogy másé legyen.
Csalódott volt, és ezt akarta közölni vele.
Ha Min-young elmondta volna, hogy nem erről van szó,
akkor építő jellegű lett volna ez a beszélgetés.
Kár, hogy ez nem derült ki.
- Jin-seok jó srác… - Nagyon.
…mert amikor Min-jivel volt, nem árulta el az érzéseit.
- Nem próbálkozott nála. - Így igaz.
Másrészt, amikor Min-younggal beszélt,
egyértelműen fogalmazott.
Nagyon jó srác.
Tisztába teszi a dolgokat, mielőtt Min-jinek udvarolna.
Igen.
Nem is flörtölt Min-jivel.
Előbb beszélni akart Min-younggal, hogy elvarrja a szálakat.
- Nem volt B terve. - Így igaz.
A szavai és a tettei egyaránt csodálatra méltóak.
- Hová megyünk? - Nem is kérdezel tőlem.
Miért mondod ezt?
- Van kérdésed? - Az előbb haragudtam.
Miért?
Nem árulom el.
Miért? Mi történt?
- Hová üljünk? - Ide.
- Ide? - Amoda.
- De szép! - Nagyon kedves hely.
Akarod tudni, miért haragudtam?
Mondd el!
Jin-seok azt mondta, humoros srác vagy,
én meg odamentem a félreértés tisztázása után.
- Oké. - Ja.
Nem hajtok mindenkire.
- Oké. - Amikor ettünk,
kérdeztem Jin-seokot, hogy izgalomba jött-e,
és te úgy viselkedtél, mintha mindenkitől ezt kérdezném.
- Értem. - Ez felbosszantott.
Minden tetszett.
AZNAP KORÁBBAN
Te nem jöttél izgalomba?
„Nem jöttél izgalomba?”
Mindenkitől ezt kérdezi?
- Nem. - Tőled is?
- Tőlem is ezt kérdezte. - Nem.
Nem, ez nem igaz.
- Izgalom… - Nem jöttél izgalomba?
Egyáltalán nem így volt.
Nem vagyok könnyű eset.
Hogy érted?
Nem azért mondtam, mert nem érzek irántad semmit.
Csak…
Nem lett volna helyes,
ha bármit is kezdeményezek
irányodban.
- Ezért mondtam… - Hogyhogy?
Nos…
nem éreztem helyénvalónak, hogy elmondjam az igazat.
Ezért kérdeztem, hogy ugyanúgy érzel-e mindenki iránt.
- Ezért mondtam, amit mondtam. - Értem.
Sokat gondolkoztam rajta, hogy egyáltalán kérdezzek-e ilyet.
Tényleg ezért mondtam, ne érts félre.
- Szóval… - Most miért vallasz színt?
Nem teszem.
Tudom, csak poén volt.
Csak őszintén válaszoltam.
Kedvellek, és vonzódom hozzád.
Miért nem mutattad ki?
Ilyen a természeted?
Ha valaki nem mutat érdeklődést irántam,
- akkor nehezen nyílok meg. - Értem.
Ha valaki kimutatja felém az érzéseit, vagy csak ketten vagyunk,
akkor könnyebben megnyilvánulok.
Ha más nőkkel is beszélnék…
Akkor is odamennék hozzád.
Komolyan mondod?
Akarod, hogy megmutassam?
Tényleg más vagy.
Igen? Ezt hogy érted?
Gondolj bele! Ha a helyedben lennék,
és másik hat nő beszélgetne velem tíz-tíz percig,
akkor is el akarnál jönni velem a Paradicsomba?
Igen.
- Biztos? - Igen.
Miért? Te nem?
Gondolkoztam ezen.
Nem engem választottál,
de én a te helyedben téged választottalak volna.
Mintha nem lettünk volna egy hullámhosszon,
- vagyis… - Mérges lennék.
- Én is. - Igazad van. Én is az voltam.
- Kíváncsi vagyok a foglalkozásodra. - Igen?
Nem tudom, a többieknek mi a véleményük Min-jiről,
de szerintem mindketten vidám természetűek vagyunk.
Meglepődtem, amikor megláttam,
mert az ilyen lányok jönnek be nekem.
Azt hiszem, ő az a lány,
akire vártam.
- Belezúgott? - Őrület.
- Tényleg így van. - Minden érthető.
- Az ujja köré tekerte a fiút. - Nem tudom,
tetszik-e nekem Min-ji viselkedése.
Odament Jin-seokhoz és szédítette őt,
és most Gwan-heevel csinálja ezt.
Min-ji csak tegnap érkezett.
- Értem. - Igen.
Ilyen hamar nem kéne elköteleződni.
Nem mondta azt Jin-seoknak, hogy ő van a lista elején.
- Csak két emberrel beszélgetett. - Ez igaz.
Ha belegondolunk, csak két fiúval beszélt.
Te vagy Cho Min-ji szóvivője? Vagy az ügyvédje?
Bírod őt nagyon?
Azonos a vezetéknevünk.
- Értem. - Vigyázni akarok rá.
- Figyeljük a történéseket! - Oké.
- Nemsokára megállapodok. - Még beszélgettek?
Itt a lány.
- Ha-jeong itt van. - Ha-jeong.
Nem randizhattok nyugiban, Gwan-hee?
Mindjárt befejezzük.
- Igen? - Beszélni akarsz vele?
Foglalj helyet!
Mi tartott ilyen sokáig?
Sok megbeszélnivalónk volt, mert csak most ismerkedünk.
Milyennek találtad?
Örülsz, hogy beszéltél vele?
Igen, megtudtam, amit akartam.
- Igen? - Igen.
- Mi a helyzet Ha-binnel? - Vele?
Miről volt szó?
Semmi különösről.
Együtt akartok menni a Paradicsomba?
Nem.
Miért nem?
Mert veled akarok menni.
Ha-bint említetted az előbb.
Mert kíváncsi voltam rá.
De veled akarok menni.
Azt hiszem,
téged kedvellek a legjobban.
A feliratot fordította: Hegyi Júlia