СІН СИЛЬ ГІ
ПАК СЕ ЧЖОН
ЧХВЕ ЧОН У
ЛІ СО І
ЧО ЙОН ЧЖЕ
ЛІ НАДІН
КІМ ХАН БІН
СІН ТОН У
ЧХВЕ СО ИН
КІМ ЧИН ЙОН
ПЕКЛО ДЛЯ САМОТНІХ
Чин Йон, ти остаточний переможець.
Обери двох жінок, із якими ти б хотів
-розділити особливу трапезу. -Він судитиме за першим враженням.
Я б хотів розділити трапезу з другою
і четвертою жінками.
Передостанньою.
-Друга і четверта. -Кім Чин Йон обрав Чхве Со Ин
і Сін Силь Гі в якості своїх супутниць.
Обидві були в Раю.
Чхве Со Ин і Сін Силь Гі розділять трапезу з Кім Чин Йоном.
-Ви всі молодці. -Звучить смачно.
-Дві, які були в Раю? -Так.
ХАНХЕ, ХОН ЧІН КЬОН, ЛІ ДА ХІ, КЮХЬОН
Тож знову лишилися ці троє.
Оце так поворот.
Хай там як, Чон У і Хан Бін…
Чін Кьон, не кажи це.
Вони мають щось вдіяти.
Але новий хлопець виграв особливу трапезу.
-Так. -Він щойно прийшов…
-Вони знову втратили свій шанс. -А він уже йде на трапезу.
Крім того, обох жінок, які були в Раю, знову обрали.
-Так. -Тож це наче…
Гадаю,
-Силь Гі і Чин Йон могли б зблизитися. -Так.
-Тоді як Тон У був занадто прямолінійним… -Так.
-…їй було некомфортно. -Так.
Але Чин Йон здається мені байдужим.
-Так. -Ось що я думаю.
Я думаю, Силь Гі було б комфортніше зближатися з ним.
-Вони здаються гарною парою. -Так.
Ми таке взагалі не уявляли.
Ми не знали, що він з'явиться.
Але ви обидві дуже різні.
-У вас різні стилі. -Так.
-Закладаюся, це тому що ви гарні.
-Ні. -Ні.
Я не думаю…
Але…
Що?
Це наче…
-Ти не знаєш, що з собою робити. -Ні, але дійсно, хіба він не був крутим?
Піди скажи йому.
Не нам.
Згодна.
-Ти справді… -Вона в нього закохалася.
Ні, справа не в тому.
Він був дійсно крутим.
-Так і є. -Коли закінчив, він повернувся…
-Так. -…і пішов ось так.
-Скажи? З таким спокійним обличчям. -Так.
-Її серце забилося. -Так.
Здається, вона в нього закохалася.
-Вона, взагалі-то, експресивна. -Так.
-Якими були ваші перші враження від нього? -Поговорімо про це.
-Він не здається людиною, яка… -Він здається…
…ходить на роботу з 9:00 до 17:00.
Гадаю, в нього більше свободи.
Я звернула увагу на волосся.
Воно цікаво виглядало.
-Для чоловіка мати таке довге волосся… -Так, точно.
-Він гарно виглядає. -Так.
Він здається досить серйозним.
-Але… -Коли йшов, він не хвилювався.
-Але… -Він дивився на океан.
-Він міг поводитися сором'язливо. -Так.
-Але він дивився на океан. -Так.
-Типу «я знаю». -Він був крутим.
Здавався впевненим.
-Точно. -Тому і здавався крутим.
Уперше я почула, як Силь Гі назвала когось крутим.
-Так. -Серйозно.
Так, це вперше.
-Що? -Що це?
Ні.
Хіба в неї не інша реакція?
-Її реакція… -Вона поводиться по-іншому.
…не така, як раніше.
-Ти так робиш, тому що соромишся. -Правда?
-Ти посміхаєшся. -Чарівно.
-Справді? -Ти постійно посміхаєшся.
Боже.
Мені так цікаво.
Що за людина має таку величезну силу.
Дослідіть це для нас. Може, він жив за кордоном.
«Ти жив за кордоном?»
Розкажете нам усе.
-Розкажете, який він. -Розкажете нам.
-Я дійсно хочу знати, чому він обрав вас. -Мені цікаво, чому він вас обрав.
Я детально розпитаю його.
Таке враження, що все зміниться.
Геть усе.
Вони божеволіють.
Він привернув їхню увагу.
Його вплив більший, ніж будь-що інше за ці три дні.
Він заповнив собою все за півгодини.
Не знаю, чому, але я в захваті.
Можливо, це гречана локшина.
Гадаю, я в захваті через це.
-Куди ви? -На особливу трапезу.
-Смачного. -Смачного.
-Побачимося згодом. -До зустрічі.
Чому всі чоловіки вийшли?
-Вони виглядають схвильованими. -Так.
-Хочу їсти. -І я.
Давай поміркуємо дорогою. Як ти думаєш, що він за людина?
Гадаю, він точно такий, яким я його уявляю. Дуже стриманий.
Стриманий, а що ще?
Також, думаю, що з ним
досить весело спілкуватися.
А може, й ні.
Думаєш, із ним весело спілкуватися? Чому ти так вважаєш?
Думаю, він також не такий, яким здається.
-Гадаєш, може бути якийсь поворот? -Так.
-Привіт. -Привіт.
Довго чекаєш?
Ні.
Я щойно прийшов.
Хіба не жарко?
Так.
-Ви це чули? -Що?
Інші скажуть: «Так, але мені добре».
-Він незвичайний. -Він незвичайний.
Я ще не бачила таких, як він.
Дякую.
Нема за що.
-Дякую, що обрав нас. -Ми не…
Може, ти не знаєш, але не кожного дня
-нам вдається так поїсти. -Справді?
Тож це дуже мило.
-Ви, мабуть, голодні. -Так, давайте їсти.
-Дякую за їжу. -Гаразд, давайте поїмо.
-Смачного. -Смачного.
-Дякую, що пригостив нас котлетами. -Нема за що.
Ти зазвичай наливаєш соус?
Ні, я наллю лише на половину. Щоб ви їли так, як хочеться.
-Дякую. -Дякую.
Господи.
-Дбайливий. -Не налив усе.
-У нього добрі манери. -Це точно.
Пригощайтеся.
«Пригощайтеся».
-Він унікальний. -Кумедний.
Пригощайтеся.
Ти наче приховуєш свої емоції.
Ти харизматичний.
-Я просто нервую. -Справді?
-Ти харизматичний. -Який у тебе характер?
-У мене? -Так.
-Я дещо сором'язливий при незнайомих. -Справді?
Знаю, я запросив вас на трапезу,
але я сором'язливий.
Чому ти обрав нас,
-навіть не знаючи наші імена? -Так.
-Чому ти обрав нас? -У мене було добре відчуття щодо вас обох.
Ти здалася дуже життєрадісною.
А ти гарна.
-Тож я… -А ти чесний.
-Лише життєрадісна? -Життєрадісна і гарна.
-Дякую. -Мені подобається твоя життєрадісність.
Який у тебе ідеальний типаж?
Мені подобаються люди,
з якими я відчуваю іскру при першій зустрічі.
-Хіба це не складно? -Так.
Найважливішим є мої почуття до неї.
І було б добре мати щось спільне.
Як щодо зовнішності?
Мені подобаються гарні дівчата.
-Ти чесний. -Так.
Він чесний.
Він цікавий.
Він не здається вам
принцом цього острову чи щось таке?
-Так. -«Ви тут».
-«Сідайте». -«Пригощайтеся».
«Пригощайтеся».
А ви, дами?
Мені подобаються люди з гарними манерами…
-Так. -…і які ввічливо розмовляють.
Розумію.
Мені подобаються радісні люди
і ті, які можуть бути для мене взірцем.
-Хтось, на кого можна рівнятися? -Так. Хтось, на кого можна рівнятися.
Тут є батат і куряча грудка.
-Смачного. -Смачного.
-Дякую за їжу. -Оце так свято.
-Так. -Повно протеїну.
Це з майонезом?
Батат дуже смачний.
-Так? -Смачно, так?
Як було в Раю?
Ну, було приємно.
Ванна була класна, так?
-Душ був чудовим. -Мені цікаво.
Я чула, що він добрий.
У мене питання.
Твої почуття змінилися після цієї подорожі?
-Чи змінилися почуття? -Так.
Так.
Щоб пізнати людину, треба поговорити з нею наодинці.
-Тож це все змінює. -Ясно.
-Справа в тому… -Усе?
…що ти краще пізнаєш особу.
Він знає більше про Силь Гі, ніж усі ми.
А ти, Йон Чже?
-Я? -Твої почуття теж змінилися?
Я б сказав, так.
Це важко.
Але те, що ми потрапили в Рай, не означає, що це кінець.
-Так. -Це правда.
-Ми можемо пізнати інших людей. -Це все ще навіть не почалося.
-Почалося. -Починається зараз.
Так, треба починати. Ми, вп'ятьох.
Цікаво, як все обернеться
-з новим хлопцем. -І мені.
Так.
Як вам новенький?
Ми небагато говорили.
Він досить тихий?
Здається дуже тихим.
-Так. Здається дійсно тихим. -Ясно.
-Ми мали рацію. -Точно.
Так.
Що ви їсте на вечерю?
Ну…
Учора в нас була редька.
-Редька? -Так.
І гарбуз.
Але гарбуз був сирим.
То ось яку їжу вам тут дають?
Так, і її треба готувати.
Розповім тобі дещо кумедне.
-Нам доводиться носити воду… -Так.
-Воду? -…он звідти.
-Так. -Хіба не весело?
-А ще ми збираємо водорості з океану. -Також ми ловимо анчоусів.
Іноді ловиться велика риба.
Ви жартуєте зі мною.
-Він милий, коли посміхається. -Так?
Він повний сюрпризів.
Якщо той, хто завжди посміхається, раптом нахмуриться,
люди скаржаться. А от навпаки — це мило.
-Так. -Так.
У нас є ванна.
Ми маємо рити яму?
-Це було неочікувано. -І для мене.
-Авжеж, ні. -Ні, звісно, ні.
Але коли потрапляєш до Раю,
матимеш досвід
-життя в розкоші. -Так.
-Ви там були? -Ми?
Вгадай.
У мене враження, що принаймні одна з вас була.
Це лишимо на потім.
-Так. -Потім дізнаєшся.
-Це весело. -Точно.
Мені подобаються…
СІН СИЛЬ ГІ
…люди, які виглядають добрими і дружелюбними,
але Чин Йон — це повна протилежність.
Тож я відчула від нього іншу енергетику.
Але я подумала, що буде добре пізнати його.
ЧХВЕ СО ИН
Коли я вперше побачила Чин Йона, він здавався
крутим і харизматичним.
Але в мене було відчуття, що він буде
веселим, якщо краще пізнати його.
Тож я б хотіла за ним наглядати.
Ви повернулися!
-Вам було весело? -Як вам їжа?
-Так. -Я не змогла багато з'їсти.
У нас є батат і куряча грудка.
Є ще рис.
Ми тут готуємо.
-Будь ласка, представся. -Ми хочемо з тобою познайомитися.
-Адже ти новенький. -Самопрезентація.
Як я казав раніше,
мене звати Кім Чин Йон.
-Раді зустрічі. -Раді зустрічі.
-Ласкаво просимо. -Ласкаво просимо.
-У тебе є… -Якісь питання?
-Ну… -Поки що…
-Про це місце. -Про це місце.
Про це місце?
Хто вчора потрапив до Раю?
Ці двоє дівчат.
З якими ти говорив.
І ці двоє хлопців.
Ці двоє і ці двоє.
Він розгублений.
Він уже розгублений.
-Йому є над чим подумати. -У Пеклі теж добре.
Справді?
Так?
Чому ти робиш таке обличчя?
Боже, це…
Така напруга.
Йому не варто йти одному.
Усі такі високі.
Я зазвичай не з тих, кого можна налякати.
-Ви всі високі. -Так.
-Справді? -Як воно було, коли ти прийшов?
-Коли я прийшов? -Так.
Усі здавалися дуже крутими.
-Я нервував. -То ти бачив всіх?
Так, але мене вразило, як всі були вдягнуті.
Я постаралася гарно виглядати сьогодні.
Тож я трохи налякався.
Не варто.
-Ти був такий крутий сьогодні. -Одяг…
Усі дівчата говорили, що ти крутий.
ЛІ НАДІН
Ми дуже коротко поговорили,
і він встановив добрий зоровий контакт.
Він набагато чарівніший, ніж я думала.
Не знаю.
Гадаю, він чарівний.
У нього, здається, чарівний шарм.
-Так. -Точно.
-Якщо хтось для тебе чарівний, це все. -Так.
Правда, всі жінки виглядають дуже зацікавленими?
Вони всі зосередилися на ньому. Надін якось сказала,
що зазвичай вона не висловлюється і не наближається до когось перша.
Але ви це бачили?
Вона з ним дуже активна.
Тон У постійно кидає на неї ці погляди.
Він постійно дивиться, як Надін говорить із Чин Йоном.
Він швидко поставив усе догори ногами.
Так, він — сила, з якою треба рахуватися.
Вони зараз у халепі.
Привіт.
-Привіт. -Так.
Вийдеш на хвилину?
Здається, Хан Бін і Со Ин щойно пішли.
Со Ин дивовижна.
Я не впевнена,
на кому слід зупинити вибір.
Я хочу поговорити з новеньким.
Хоча б раз.
Мені цікаво.
Я піду.
Куди?
-Не знаю. -Гаразд.
Такий поспіх.
Вона так поспішає.
Навіть говорити не може.
Я хотів із тобою поговорити.
Але ти така зайнята.
-Я? -Так.
Ти надто популярна.
Ні, я не зайнята.
Ні? Тоді мені просто не вистачало сміливості.
Тож я хотів із тобою поговорити.
Гарна ідея.
Сідай тут — звідси видно океан.
Дякую.
Як ти почуваєшся?
Щодо чого?
Просто загалом.
-Загалом? -Ну…
Не беручи до уваги цю ситуацію, як ти почуваєшся?
Як я почуваюся?
Я трохи більше розслаблена.
Ти завжди так стараєшся допомогти всім ладити одне з одним.
Я бачу, як ти постійно стараєшся.
-Справді? -Тож…
Я радий, що старався.
-Що? -Я радий, що старався.
-Це дійсно так. -Я радий.
Це дійсно чудово.
Розумієш…
Майже з самого початку… Ні, прямо з самого початку
у мене
такі почуття.
-Розумію. -У мене такі почуття з самого початку.
Ти дуже добре різала цибулю.
МЕНІ ПОДОБАЄТЬСЯ, ЯК ТИ РІЖЕШ ЦИБУЛЮ.
У тебе дуже добре вийшло.
Так, цибуля.
Я хотів поговорити з тобою вчора.
Але не хотів, щоб тобі було незручно.
Крім того, я не хотів здатися надто поверхневим.
Тому я цього не зробив.
Але ми одне одного мало знаємо, набагато менше за інших.
-Так. -Тож не думай, що я тисну чи щось таке.
Те саме стосується мене.
Так.
Це не зізнання в коханні чи щось таке.
Я лише кажу, що хотів поговорити з тобою більш за все.
Тож…
Як тобі свиняча котлета?
Свиняча котлета?
Мені вони не дуже подобаються.
Наступного разу, як буде щось смачне,
я постараюся виграти, щоб ми поїли це разом.
Це…
дуже вдумливо з твого боку — так казати.
-Гарне формулювання без тиску. -Чарівно.
Він такий.
Сподіваюся, в нього все складеться.
-Він щирий. -Так.
-Це Чон У? -Здається, він на когось чекає.
-Силь Гі. -Так?
У тебе є час поговорити?
-Поговоримо? -Давай?
Авжеж.
Звідси буде гарний вид.
-Сідай, де забажаєш. -Ліворуч?
Я дуже хотів із тобою поговорити.
Справді?
-Але мені все не вдавалося. -Так.
Не було вільного часу чи можливості.
Тож я вирішив поговорити з тобою, оскільки зараз є трохи часу.
Отже, вчора,
коли ми трохи поговорили
і я дізнався, що ти лівша і таке інше,
я відчув, що ми маємо щось спільне.
І я дещо більше зацікавився…
-Розумію. -…тобою.
-Так. -І коли ми говорили,
у тебе добре виходило робити маленькі компліменти.
У тебе добре виходило помічати дрібниці і запитувати про них.
Ти наче говорила багато речей, від яких люди почувалися добре.
Мені важливо висловити тобі свої почуття.
Зрозуміло.
Тому я і спитав, чи можемо ми
поговорити наодинці.
Мені складно встановлювати зоровий контакт.
Розумію.
А чому?
Не знаю. Хотів би я знати.
Я не знаю, чому.
У мене проблеми із встановленням зорового контакту. А тобі це вдається?
-Так. -Справді?
У тебе гарний ніс.
-Ніс? -Так.
-Ти це часто чуєш, так? -Часто.
Я теж. Бачиш?
Щодо тебе…
Ти в усьому гарна.
У тебе таке маленьке личко…
і на ньому все дуже гарне.
Дякую.
Ти енергійна за характером?
-Так. -Так.
Гадаю, стає очевидним,
коли я фізично виснажена.
-По тобі видно? -Так.
Тут буде багато виснажливих ситуацій.
-Так. -Я прочитаю це на твоєму обличчі.
Оскільки по тобі це буде видно.
Я побачу.
Коли ти виснажена, впевнений, ти хочеш побути одна.
Поглянь на океан.
-Бачиш, як блищить? -Дуже гарно.
Певно, те, як виблискує вода, називається «юнсиль».
-«Юнсиль»? -Хіба не гарна назва?
-«Юнсиль»? -Так.
Юн Силь Гі.
Вибач. Невдалий жарт.
Як мило.
«Юн Силь Гі».
Юн Силь Гі.
Вибач. Невдалий жарт.
Мені подобається.
Так. Юн Силь Гі.
Тому що ти Сін Силь Гі.
То це юнсиль?
Дуже гарно.
Блищить, наче діаманти.
Це дуже красиво.
Я хочу поговорити про купу речей.
Хто всередині?
Нікого?
Хочеш піти разом подивитися на океан?
Гарна ідея.
Ідіть.
-Давай з нами. -З вами?
Яка ж спека.
Спекотно, так?
-Думаю, в мене обличчя засмагне. -Точно.
Куди?
-Туди. -Там лише два стільці.
Ідіть без мене.
Я лишуся тут сама.
Бувайте.
-Чому? Іди з ними. -Чому?
Раніше Надін сказала, що їй цікавий
-Чин Йон. -Саме так.
Але потім Се Чжон…
-Може, в неї теж є до нього почуття? -Невже?
Думаю, є.
-Так. -Надін зараз старається.
Але знову здалася.
-Так. -Так?
Ви тут вже два дні? Чи три?
З урахуванням сьогодні — три.
І як воно?
Як думаєш, тут є хтось, хто підходить під твій ідеал?
-Тут? -Є хтось?
Не на 100%.
Але близько.
А як щодо тебе?
-Є хтось? -Мені треба поговорити з усіма.
Але зараз, гадаю, може бути.
Правда?
Так.
Але перші враження
не завжди виправдовуються, коли вдається…
-Так. -…поговорити з людиною.
-Тож це цікаво. -Зрозуміло.
Коли ти зустрічаєшся з хлопцем
чи коли когось обираєш, у тебе є якась межа?
Що ти маєш на увазі?
Ну, якщо він випиває…
-Так. -…з подругою, наприклад?
Ти нормально сприймаєш подібне?
Гадаю, так.
Усе добре, за умови, що він мені пише.
Або коли повідомляє заздалегідь. Тоді це нормально.
Круто.
Не можу розплющити очі.
-Хочеш сісти тут? -Не можу розплющити очі.
-Я сиджу там, де неможливо відкрити очі? -Так.
-Мої очі… -Це через сонце.
Я не можу розплющити очі.
Сідай тут.
Ні, все гаразд.
Не хочу хмуритися.
Він чарівний.
У Чин Йона доволі чарівна посмішка.
Це моє ліжко, але можеш присісти.
Сідай тут.
Що? Це Со І.
Що? Дійсно? Справді так.
-Як це для тебе? -У якому сенсі?
Ти б сказала…
що я тобі цікавий?
-Що ти мені цікавий? -Так.
Я маю на увазі, ми трохи говорили.
Так.
Тож я подумав, чи хочеш ти краще мене пізнати?
Ти маєш рацію. Ти мені цікавий.
-Я тобі цікавий. -Так.
Відколи я побачила всіх уперше,
я маю на увазі одну особу.
-Так. -Тож…
Відколи познайомилася з усіма, ти зацікавлена в одній особі?
Так.
Лише в одній?
-Так, я ніколи не була розгублена. -Зрозуміло.
Відколи ми вперше сіли на початку.
А ти?
-Я? -Так, як все це для тебе?
Думаю, все постійно змінювалося.
-Справді? -Так.
Я дивитимуся на це як на процес
визначення, хто мені подобається, аж до остаточного рішення.
Гарна ідея.
-Тобі слід говорити з багатьма людьми. -Я цим займаюся.
Ти ще цього не робив, так?
Так, це правда. Спочатку це були всі дівчата,
але цей список зменшився.
Хай там як, це я.
Це добре.
Це добре?
-Добре. -Добре?
-Так, добре. -Гаразд.
То я тобі цікава?
Авжеж, так. Ти мені цікава.
Але, знаєш, навіть якщо ми поговоримо, перелік тем для розмов обмежений.
Тож я справді відчуваю,
що хочу говорити з людьми без всіх цих обмежень.
-І ти — одна з них. -Зрозуміло.
-Со І. -Добре.
Ти добре провів час?
Так, добре поговорили.
Бувай, Со І.
Я поговорив із Силь Гі. Ми поговорили.
-Зрозуміло. -Так.
Що?
Це було добре.
-Говорити з нею було добре. -Розумію.
Стала ще більше подобатися.
Я хочу більше з нею говорити.
-Вона тобі більше подобається? -Так.
Гаразд.
А як твоя розмова з Со І?
Вона дійсно добра людина.
Вона мила.
А хто був ініціатором розмови?
Со І.
-Со І — ініціатор? -Так.
Йон Чже, ти популярний.
-Що? -Ти популярний.
Ні.
-Ти повернувся. -Так.
-Як пройшло? -Добре.
А з ким ти говорив?
Я? Я…
Се Чжон, так? Я вас бачив.
Так, з ідеалом дівчат.
Ідеал дівчат.
-Ти описав її однією фразою. -Ідеал дівчат.
Але вона має неочікуваний шарм.
Це чудово.
Це було дійсно добре.
Спочатку він здавався дуже холодним.
Думаю, він чарівний.
Він інший, коли з ним говориш.
Він здається занадто холодним.
-Він і сам так сказав. -Так.
Коли ми поговорили, він став здаватися мені трохи схожим на мене.
Це дійсно добре.
Думаю, тому між нами виник зв'язок.
І він сказав, що був здивований мною.
Що я крута і чарівна.
Але він, може, говорив це просто так.
Се Чжон, думаю, він має рацію.
-Так, я згодна. -Так.
Не знаю.
Але сьогодні ми говорили
-у парах, так? -Так.
-І не можна піти… -Ми всі говорили.
…з тією особою, з ким ви були вчора.
Так.
Це не означає, що ми всі можемо піти до Раю?
Хто його знає.
Але це не означає, що ми робитимемо ризиковий вибір.
Так, треба все зважити.
Так?
Після розмови Со І набула впевненості.
-Так, щойно з Йон Чже. -Так.
Я засмучений, тому що тут зараз новенький, Чин Йон.
-Так. -Так.
Але тільки почуття Со І лишилися незмінними.
-Так. -Її почуття.
Усі інші цікавляться, що він за людина.
Але Со І навіть нецікаво.
-Тільки Йон Чже? -Вона сказала,
що з самого початку цікавиться тим самим хлопцем.
Я думаю, що Йон Чже і Со І підуть.
Ймовірно, він піде в Рай із Со І, тому що цікавиться нею.
Він проведе з нею там час і зробить висновок щодо неї.
От що я думаю.
Я сподіваюся, що Со І та Йон Чже будуть разом.
Хіба вони не висловлюють почуття одне до одного, якщо подивитися на це зараз?
Чон У цікавить тільки Силь Гі.
-«Юн Силь Гі». -Так.
-Вона йому подобається. -Це так.
Хан Бін поклав око на Со Ин.
-Так. -Так.
Гадаєте, Со Ин піде з Хан Біном?
-Ні, не думаю. -НІ.
-Ви не думаєте, що вона його обере? -Не думаю.
-Але я думаю, що Йон Чже піде з Со І. -Так.
-Закладаюся, йому сподобається. -Цікаво, що станеться.
Сподіваюся, все так і буде.
-Погляньмо ж. -Так.
-Мені цікаво. -Немає сенсу обговорювати між собою.
ПЕКЛО 17:00
Я все більше нервую з плином часу.
Чон У, гадаєш, ти сьогодні підеш?
Я хочу піти.
Але я не впевнений, що піду, тож не надто сподіваюся.
Адже це буде важко.
-Буде дійсно важко, якщо я не піду. -Сьогодні?
У мене буде другий день підряд. Це дійсно важко.
Зараз ми визначимо пари, які потраплять на побачення до Раю.
Жінки вже обрали чоловіків, із якими хочуть піти до Раю.
ПІВГОДИНИ ТОМУ
Безпрограшного варіанту немає.
Думаю, цей вибір найбільше відповідає моїм почуттям.
Це точно.
Що як я — єдина, хто залишиться позаду?
Настав час чоловікам
вийти по черзі до вогнища
і назвати ім'я жінки, з якою вони б хотіли піти до Раю.
Але пари, які вчора були в Раю,
не можуть обрати одне одного.
Другий раз важчий.
Важче тим, хто вже там був.
І в цьому рівнянні з'явилася ще одна змінна.
Цікаво, хто піде.
Сподіваюся, всі.
Сподіваюся, у всіх будуть пари.
Гадаю, на це є шанс.
Я не буду дуже сподіватися.
Не буду обнадіяною.
Якщо підемо, добре.
-Якщо ні, дуже шкода. -Так.
Ніколи не знаєш, що вирішила інша людина.
Це точно.
Я не знаю.
ВИЗНАЧЕННЯ ПАР ДЛЯ ПОБАЧЕННЯ В РАЮ
КІМ ЧИН ЙОН
Вони всі такі різні.
І всі ці відмінності унікальні й чарівні.
Силь Гі — мої інстинкти вказували на неї,
тож я нею дійсно зацікавлений.
І, як на мене, Со Ин справила інше враження, ніж я очікував.
Вона була досить енергійною, і з нею було легко спілкуватися.
Мені це в ній сподобалося.
Щодо Се Чжон,
я відчув, що між нами є симпатія, коли ми говорили,
і, думаю, це дуже чарівно. Тож зараз я збентежений…
Я хочу піти до Раю з…
Я зненацька так…
Чому я так нервую?
Я хочу піти до Раю з Сін Силь Гі.
-Зрозуміло. -Так.
-Знадобилося 3 секунди. -Так.
Три секунди.
Так.
ЧХВЕ ЧОН У
Я хочу піти до Раю з…
Сін Силь Гі.
Зараз я просто хочу краще пізнати Силь Гі.
Тож, думаю, я буду пробувати, доки ми не підемо в Рай разом.
Один настільки безтурботний…
-Тоді як інший відчайдушний. -Так.
-Цікаво. -Силь Гі…
-Вона має зробити вибір, так? -Так.
-Силь Гі тут. -Вона вийшла.
-Кого вона обрала? -Треба побачити її обличчя.
Що?
-Колір його сорочки. -Так.
-Привіт. -Привіт.
Підемо?
Підемо? Де це?
-Сюди. -Сюди.
-Ну… -Так?
Понесеш це?
-Хочеш, щоб я поніс? -Так.
-Я понесу. -Ні, я можу сама.
Гаразд, неси.
Боже!
Серйозно?
-Чудово. -Дуже привабливо.
Я хочу сказати…
Тримайся.
Хіба він не привабливий?
-Я… -Якби він поніс, це було б передбачувано.
Я ще такого не бачила.
-Це чудово. -Але, як не дивно, я його не ненавиджу.
-Так. -Я його зовсім не ненавиджу.
Ні, але почекайте.
Сказати «гаразд» не те саме,
що сказати «гаразд, неси».
Чин Йон просто сказав…
-Чин Йон. Це його шарм. -Він сказав: «Гаразд, неси».
Ні, заждіть.
Ні, але, думаю, буде дуже смішно, якщо завтра Силь Гі нестиме обидві сумки.
А він буде йти позаду з руками за спиною.
Я хочу побачити цю картину наживо.
-Він дуже рідкий фрукт. -Прошу.
Що не так із цим хлопцем?
-Я понесу. -Ні, я можу сама.
Гаразд, неси.
Ми якось збіглися.
Ти знав, що я вийду?
Ні, я думав, що не вийдеш.
Іди перша.
То це вже твій другий раз?
Так.
Думаю, це буде Чон У.
Вони до цього були на побаченні, і, здається, багато говорили.
-Серйозно? -Дивовижно.
А коли вона повернулася, він продовжував говорити з Силь Гі.
Так.
Сін Силь Гі
не обрала
Чхве Чон У.
Чхве Чон У сьогодні не піде в Рай.
Я не знаю.
-У нього такий розбитий вигляд. -Боже, мені так шкода.
-Ніхто з ним зараз не може говорити. -Це точно.
-Вона зараз дуже подобається Чон У. -Так.
КІМ ХАН БІН
Це Хан Бін.
Жінка, з якою я хочу піти до Раю, — це…
Я не знаю, до кого в Хан Біна…
-Не знаю, до кого в нього є почуття. -Так.
-Не можу розгадати це, навіть спробувавши. -Так.
Так, я не могла.
Жінка, з якою я хочу піти до Раю, це…
Чхве Со Ин.
Виходь.
-Давай. -Іди.
-Хоча б поговори з ним. -Так.
-Поговори. -Виходь.
-Боже. -Він зможе піти і поїсти добру їжу…
Не думаю, що вона вийде.
-Вона тут! -Вона вийшла?
Яке полегшення.
Чін Кьон, вона вийшла.
Так, вона з'явилася.
О Боже, Хан Бін!
-Його щирість спрацювала. -Так.
Виглядає важкою.
-Мені буде трохи важко нести. -Так?
Ходімо.
Я так нервую.
-Ходімо. -Ходімо.
-До Раю. -Так, ходімо.
Це так вимотує нерви.
Чому?
Важко, так?
Дуже легко.
Легке, як пір'я.
-Закладаюся, що можу навіть бігти. -Ні, зажди.
Повільніше.
Думаю, він пішов.
Так, думаю, так.
Мабуть, Хан Бін пішов.
СІН ТОН У
Жінка, з якою я хочу піти до Раю — це…
Лі Надін.
Я справді не знаю.
Мені доведеться обирати між хлопцем, який мене цікавить…
ЛІ НАДІН
…і хлопцем, із яким я спілкувалася.
Тон У був зі мною милим,
але він не обрав мене першого разу.
Я вважаю Чин Йона чарівним,
але я його взагалі не знаю.
-Цікаво, чи почуття Надін… -Надін…
Ситуація Надін трохи…
-Сподіваюся, вона потрапить до Раю. -Так.
-Точно. -Погляньмо.
Я виходжу.
Привіт.
-Ми просто підемо туди пішки? -Давай мені.
Досить важке.
Усе гаразд.
Боже. Я жартую.
Дякую.
-Будь обережна. -Ага.
Я не думала, що ми підемо разом.
Правда?
Ні, я справді не знала.
-Гарний вибір. -Їй доведеться висловлюватися.
Це їй на користь.
Вони також зможуть говорити англійською.
Я думаю, їхня енергетика підходить одне одному.
Так.
Я в захваті від цієї пари.
-Що як лишимося тільки ми вдвох? -Що?
Усе гаразд.
Просто сподіваюся, що я не єдина.
-Ні, ми маємо піти. -Ми маємо піти.
Ми обидві маємо піти.
ЧО ЙОН ЧЖЕ
Особа, з якою я хочу піти до Раю, — це…
Закладаюся, що Со І і Йон Чже підуть до Раю разом.
Со І. Будь ласка.
Особа, з якою я хочу піти до Раю, — це Лі Надін.
Що?
-Що? -Геть несподівано.
-Це абсолютно несподівано. -Це…
Я думаю, він уникнув подорожі з Со І.
Розумію.
-З кимось, з ким у нього немає зв'язку. -Со І…
Він уникнув її.
Вони могли разом піти до Раю.
-Со І ж усе сказала. -Але він не захотів іти.
-Так. -Він уникнув її.
Лі Надін
сьогодні не обрала Чо Йон Чже.
Чо Йон Чже сьогодні не піде до Раю.
Поверніться до намету.
Я дійсно не знаю.
У мене в голові купа думок.
Я думаю, інтервал довгий.
-Проміжки. -Справді? Вчора було так?
Визначення другого набору…
-Закінчилося. -…пар у Пеклі завершено.
КІМ ЧИН ЙОН
ЧО ЙОН ЧЖЕ
Боже.
Мене буквально кинули.
Я навіть сказала все те…
Гадаю, Йон Чже пішов із кимось іншим.
Йон Чже пішов із кимось іншим.
Ні, якщо та, кого обрав Йон Чже,
обрала когось іншого,
і вони пішли, він усе ще може бути тут.
Це…
-Чон У теж завжди подобалася Силь Гі. -Так.
Чон У теж висловився дуже прямолінійно щодо своїх почуттів.
У цій ситуації найбільше зачеплено почуття Со І.
Думаю, це його спосіб проявити увагу до Со Ин.
Може, він хотів лишитися з нею в Пеклі.
-Може, й так. -Точно!
-Може, й так.
Але Со Ин пішла.
Перепрошую.
Так.
-Можна увійти? -Так.
-Привіт. -Хто тут?
-Що? -Привіт.
Привіт.
Я не очікував, що тут залишитеся ви двоє.
Хутчіш, заходьте.
Чому ви двоє лишилися?
Ти цього очікувала?
-Ні. То чому ви лишилися? -Справді?
Йон Чже, мабуть, здивований.
-Але він мав би знати. -Він мав знати.
-Це не Со Ин. -Тому що Со Ин тут немає.
-Він здивований. -Він шокований.
-Він у шоці, що Со Ин нема. -Його обличчя говорить: «Її немає».
-У нього зараз нервовий зрив. -Точно.
Сідайте, де вам зручно. Ось тут.
Сідайте, де хочете.
Ми троє знову тут.
-Гей. -Я знаю.
Я одягнений у цю сорочку. Я мав би…
більше старатися.
Одягни її знову.
Чи варто?
Навіть не знаю, чи ще буде шанс.
Я упакувала купальник. Хотіла поплавати. Це так розчаровує.
З тобою все гаразд?
Я просто дуже хотіла піти в Рай.
Я розчарована, що не отримала шанс.
Думаю, все через мої завищені очікування.
Тож хто пішов?
Можеш здогадатися?
Бо я не можу, судячи з тих, хто лишився.
Так, я можу.
Можу здогадатися.
Не можна піти з тими, з ким ти вже там був.
Це лише здогадка.
Надін.
-Тон У? -Тон У?
Ні, не Тон У. Чин Йон.
-Новенький. -Що? Він тобі це сказав?
Ні, але я дещо відчув.
Гадаю, він пішов із Надін.
-А Силь Гі? -Силь Гі з Хан Біном.
У Силь Гі й Хан Біна є якийсь зв'язок?
Я бачив, як вони привіталися.
-Це лише привітання. -Так.
Ні, я бачив, як вони привіталися, наче це була якась телепатія.
-Ні. -Не знала про це.
У мене інші здогадки.
Розкажи нам. Що ти думаєш?
Думаю,
Чин Йон пішов із Силь Гі,
а Хан Бін — із Со Ин.
Так, от що я думаю.
-Я теж так думаю. -Справді?
Тон У і Надін.
-Тон У і Надін. -Я чогось не помічаю?
Твій інстинкт…
Здається, він у тебе кепський.
Так. Дуже важко передбачити емоції інших.
Я думала, ти підеш.
-І я. -Я? Справді?
Я сказала, що ти точно підеш.
Ти віддала голос, тому що була певна? Чи довелося думати?
Відколи ми сюди прийшли і дотепер
я робила те, що хотіла.
Я не зважала на почуття іншої людини.
Навіть якщо він відмовлятиме,
я все одно діятиму відповідно до своїх почуттів.
Ти лишилася вірна своїм почуттям.
Чому ти там так сидиш?
Іди сюди, поговори з нами.
Добре.
-Тобі важко? -Я просто згортаюся калачиком.
Ти багато думав, роблячи вибір?
Так, багато.
Я багато про це думав.
Можна запитати, який чинник для тебе найважливіший?
Я…
Я сам?
-Перш за все треба думати про себе. -Про свої почуття?
Я дійсно не люблю давати абстрактні відповіді.
Я просто думаю
про особу, яку хочу обрати.
Ось як я обираю…
Гадки не маю, що говорю.
-Чого ти такий неспокійний? -Що? Нічого.
-Це перший раз для Йон Чже? -Що?
Коли тобі відмовляють.
Так, але я не думаю, що мені відмовили.
Просто ми не підходимо одне одному.
-Не підходите? -Так.
Це ще сумніше.
Якщо ви не підходите один одному, важко знайти спільну мову.
Вона тобі дуже подобається?
-Що? -Вона тобі дуже подобається?
Думаю, так.
-Ти був дійсно впевнений? -Дійсно?
Упевненим міг бути лише я.
З моєї точки зору я стараюся,
і це не лишається непомітним.
Та все одно,
гадаю, це дещо повільно.
Мені важко зрозуміти думки іншої особи.
Я зрозумів це, прийшовши сюди.
Раніше я думав, що це легко.
-Як можна знати, що думають інші? -Так?
Я думаю, щирість має значення.
Може, нам буде краще, якщо ми поїмо?
Думаєш?
Чи ми взагалі зможемо готувати?
Побачимося, коли перевдягнемося.
Ходімо. Треба забрати речі.
Ходімо. Йон Чже, ходімо.
Принаймні, я тут не один.
-Що? -Я би плакав, якби лишився один.
Дякую, що лишився зі мною.
Це дійсно важко. Неможливо не отримати нервовий зрив.
РОЗДЯГАЛЬНЯ
Со І.
Що як я поплачу потім?
Мені хочеться плакати.
Чесно, неважливо, чи мені відмовлять.
Почуття людей змінити не можна.
Але мені так сумно.
ЛІ СО І
Я розкрила свої почуття Йон Чжу,
але він не обрав мене.
Можливо, він умисно зробив інший вибір,
думаючи про свої стосунки з Со Ин,
з якою він був до цього в Раю.
Або так сталося, тому що я не зблизилася з ним більш активно.
Могло бути багато причин.
Але це ранило мої почуття.
Утім, люди не можуть уплинути на своє серце.
Увесь цей час вона оптимістична.
Це дуже напружено.
Со І говорила так,
наче втішає Чон У, але фактично
вона говорила до себе.
-Усі ці речі, які вона до цього сказала. -Так.
При інших вона життєрадісно посміхалася, але потім розридалася,
коли навколо не було камер.
Є речі, які можна досягти важкою працею.
Робота чи щось таке, над чим можна працювати і досягти.
Але в стосунках із людьми,
навіть якщо ти тяжко працюєш, не завжди отримуєш бажані результати.
Особливо в стосунках чоловіків і жінок.
Це не те, чого можна досягти відданістю чи щирістю.
Тому це і складно.
Тож це дійсно сумно.
-Со І дійсно добре висловлюється… -Так.
…якщо вона зустріне когось, хто підходитиме їй,
усе буде чудово.
Просто Йон Чже не підходить Со І.
Со І зробила все, що могла.
-Ходімо їсти. -Ходімо їсти.
-Що в нас сьогодні на вечерю? -Що там буде?
-Я бачу лише зелену цибулю. Що це? -Що? Щось нове.
-Це рамен швидкого приготування. -Божевілля.
Це рамен.
-Тут рамен. -Боже!
Чон У, вставай.
-Чон У, вставай. -Вставай.
Неймовірно.
Так, це Рай!
Яйця!
-Підсмажимо? Чи яєчню зі збитих яєць? -Так.
-І я люблю збиті яйця. -Тоді я зіб'ю яйця.
-Це дуже мило. -Я приготую овочі.
Я був такий щасливий, коли побачив рамен.
Це божевілля.
Усі мої неприємні відчуття лишилися позаду.
Так. Вони зникли?
-Добре. -Смакуватимемо.
Гаразд.
Що?
-Боже. -Ти поклала надто багато солі?
-Силу-силенну. -Чекай.
Не ворушися.
Не перемішуй…
-Куди ти насипала? -Сюди.
Зажди, давай перемішаємо.
Перемішаємо і спробуємо.
Буде дуже солоно.
Не так вже й погано.
Так, думаю, добре.
-Так? -Так.
-Добре. -Ну і добре.
-Так. -Я не думаю, що варто хвилюватися.
-Со І, не ведися. -Боже.
Не ведися на це. Просто здайся.
Він лише забрав трохи солі!
Зараз я додам локшину.
Так.
Я зараз такий щасливий.
Пахне чудово.
Прекрасно.
Виглядає добре.
Що ти робиш?
Хочу поїсти сирої редьки.
Зрозуміло.
Ти їси сиру редьку?
Так, люблю її.
Добре.
Я такий схвильований.
Виглядає так смачно.
Дуже смачно на вигляд.
Дякую за їжу.
-Дякую за їжу. -Дякую.
Ми дійсно добре приготували рамен.
-І не кажи. -Так смачно.
-Мені краще, коли я їм. -І мені.
Я навіть краще почуваюся, коли їм це і дивлюся на океан.
Справді?
Я не бачу океан.
Він навіть не дивився на океан, коли казав це.
Смачно.
Оскільки я їм редьку, коли їм рамен,
думаю, я можу бути до себе більш поблажливим.
Справді?
Це наче детоксикація.
Детоксикація?
Є таке відчуття.
Хіба рамен, який ми зараз їмо, не краще, ніж особлива трапеза в Раю?
-Він смачний. -Правда?
-Так, він смачний. -То залишайся в Пеклі.
-Гаразд? -Він тебе втягує.
Подумай над тим, щоб піти туди.
Серйозно. Чон У, ми маємо піти.
Я піду. Я вірю, що зможу.
Як ти казала? Щирість має значення.
Так. Пробивайся.
Я мушу.
-Було смачно. -Дуже.
-Ви наїлися? -Дуже.
Відколи я тут, я їм більше.
Туман такий густий.
Добре побачити інший вид.
-Так містично. -Так.
Вони ж не зробили цей туман?
Наче сцена з фільму.
-Як це… -«Пірати Карибського моря».
Точно.
-Відчуття, наче там. -З розбитим кораблем.
-Йон Чже. -Так?
Я дещо хочу тобі сказати.
-Поговоримо тут? -Авжеж.
-Якщо розмови закінчуються невизначено… -Так.
…я зазвичай іду спати з неприємним відчуттям.
Якщо ти маєш щось сказати, від чого почуватимешся краще,
я готовий вислухати.
Дякую.
Люди дійсно не можуть зарадити очікуванням.
-Так. -І я мала це на увазі, говорячи:
-«Ти мені цікавий». -Так.
І я не кажу, що засмучена
лише тому, що ти не обрав мене.
Я просто кажу, що я так почувалася.
Але я відчула, що в тебе
інші підходи щодо побачень у цьому місці.
Ти думаєш: «Спочатку я зустрінуся з максимально можливим числом людей,
і серед них має бути хтось, хто мені підходить».
Я маю рацію?
Так, я трохи обережний щодо ухвалення рішень.
Це правда, що мене цікавлять усі жінки
і що я хотів би мати шанс поговорити з усіма.
Тож я гадаю, правильно зустрічатися з ними…
якщо це можливо
і в мене є шанс.
Я це дуже поважаю.
Але…
Я просто подумала, що було б добре, якби я була частиною цього, принаймні один раз.
Я також подумала, що мені б хотілося належати до людей,
які тебе цікавлять.
Чесно кажучи, багато людей…
Дещо соромно
не отримати відповідь на почуття
від того, хто мені відкрито подобається.
Це трохи сумно.
Тож я багато про це думала і…
дійшла висновку, що я просто така.
Я просто така.
Навіть якщо це дещо соромно і сумно…
я подумала, що маю діяти так, щоб залишатися собою.
Тож…
Я б ніколи не хотіла, щоб ти відчував тиск.
Я цього не хочу.
Розумію.
Так.
-Я трохи розгубився, але… -Так.
Дякую, що сказала, що я не маю відчувати тиск.
Це дуже круто.
-Це дуже несподівана ситуація, тож… -Справді?
-Так. -Це несподівана ситуація?
Чесно кажучи,
я дійсно думав,
що, може, ти обрала мене,
коли ми раніше говорили.
Тож я подумав, що ти
будеш розчарована мною
чи будеш злитися на мене.
Тому я був дуже обережним
за вечерею.
Зрозуміло.
Якщо бути зовсім чесною, я була засмучена.
Так, це було видно.
-Вибач. Я не змогла це приховати. -Ні, нема за що вибачатися.
Я подумав, що, може,
це моя вина.
Те, як ти зараз підійшла до мене, сказала, що ми маємо поговорити.
Я думаю, ти дуже добре
виразила свої почуття.
Тож я не хочу сказати,
що передумав,
але я точно відчуваю, що, можливо, по-іншому дивлюся на речі.
Тому я скажу тобі про свої почуття перш ніж стане надто пізно.
Добре, дякую.
Так, я скажу тобі, поки не буде запізно.
Дякую.
Ні, дякую тобі.
Я сказала тобі, що відчуваю, і сказала все, що можна сказати.
Чесно, я багато про це думав.
Я спробувала дещо нове.
Звісно, мене цікавлять інші люди.
Я не можу вдавати, що все добре.
Ніколи не знаєш, що станеться.
Це було дуже круто.
Я можу перейти межу?
Я думав, що точно знав, коли все пішло шкереберть.
Думаю, в мене бурлять емоції, тому що я на них зосереджений.
Я хотів сприймати все дещо повільно.
У мене так болить серце.
Переклад субтитрів: Ганна Волошина