Я І ЗАВТРА
ДІЯ ВІДБУВАЄТЬСЯ У ВИГАДАНОМУ МАЙБУТНЬОМУ. ФІЛЬМ ЗНЯТО ДЛЯ РОЗВАГИ.
Вмикаю механізм зарядки серця.
Запускаю протокол зарядки серця.
Підготовлена енергія чекає на передачу до штучного серця.
Успішна передача енергії.
Гей, Нонте.
Слухай, у мене гарні новини.
Нонте, я мала рацію.
Низька гравітація дозволяє кардіоміоцитам формувати серце краще, ніж на Землі.
Якщо я проведу протеомний аналіз
і отримаю повну картину основного механізму,
ми зможемо друкувати серця на Землі.
Пацієнти не чекатимуть на донорів.
Коли я повернуся на Землю,
принесу ці серця і кину їх старим динозаврам,
які казали, що моя робота марна.
Вся асоціація понуриться від сорому.
Звучить чудово. Я тебе підтримую.
До речі, тепер, коли ти можеш друкувати серця,
не забуває про моє старе.
О.
Гарві.
Так, погладь його.
Ти три роки безуспішно намагаєшся його гладити.
Я просто уявляю.
Сумуєш за матусею?
Я за тобою дуже суму.
Прошу, повертайся швидше. Я маю для тебе подарунок.
Який?
Ось він.
Гарві сам купив.
Він знає, що мама не любить рожевий.
Він часто скаржиться, що йому шкода, що вона сумує за улюбленою закускою,
бо МКУ не дозволяє снеки на борту.
Кажуть, коли кусаєш, вони перетворюються…
На що саме, Гарві?
На наночастинки,
які можуть засмітити двигун космічного корабля, татусю.
Кепкуєш?
Дивись мені.
Нонте.
Дякую.
За що? За снек?
Не за це.
Я серйозно.
За те…
що дозволив мені переслідувати свою мрію.
Ніхто інший у цьому світі
не дозволив би мені бути собою.
І… пробач.
Гей.
За що ти вибачаєшся?
Ти повернешся за десять днів, так?
Коли повернуся, я все загладжу.
Я присвячу всю себе
тобі, і тільки тобі.
Обіцяєш?
Наші мізинці не торкаються.
А ти вдай, що торкаються.
Поговоримо потім.
Бувай.
МІЖНАРОДНА КОСМІЧНА СТАНЦІЯ
ЗАВТРА
Ніхто не очікував, що це стане останньою подорожжю
лікарки-астронавтки Каніттхапади Сомпонг На Дари,
відомої як лікарка Нун, першої тайської астронавтки.
Міжнародне космічне управління, або МКУ,
заявляє, що під час повернення шатла в атмосферу Землі
в системі подачі повітря спалахнула пожежа,
що спричинило передчасне виснаження запасів кисню до посадки.
Тіло лікарки Нун було збережено за допомогою кріоніки
для 100-денного похоронного обряду,
перш ніж виконають буддистську кремацію.
Тут пан Нонт, її чоловік.
Послухаємо, що він скаже.
-Хто відповідальний? -МКУ це відшкодує?
-Які були ваші останні слова до неї? -Ви сумуєте?
-Чому ви її не зупинили? -Скажіть щось.
Ви пробували завадити їй летіти в космос?
Пробували?
-Га? -Скажіть щось.
-Ви з нею сварилися? -Скажіть що-небудь.
-Що з компенсацією? -Скажіть щось.
Відповідайте, пане Нонте.
Усе гаразд?
Пане Нонте!
ПАРШИВІ ВІВЦІ
2 МІСЯЦІ ПО ТОМУ
Подобається картина?
Ви вже довго на неї дивитеся.
Просто
її написав я.
Ага.
Ясно.
Мені просто цікаво,
чому ви це зобразили
саме так.
Якщо подивитися на інші,
практично всі вони ультрасучасні.
-Ця інша, тому я її помістив тут. -Так, інша.
МІСЯЦЬ: МАЙБУТНЄ ЖИТТЯ
Це щось означає?
Власне, небагато.
Я думав
про відчуття людей, що житимуть на Місяці.
Мабуть, їм буде самотньо.
Їм бракуватиме дому, життя на Землі.
Я придумав дизайн будинку,
який допоможе полегшити тугу за домом.
Мабуть.
Власне, тут немає якоїсь великої глибини — це лише моє припущення.
Я слідував своїм відчуттям.
Сподіваюся, що його б насправді так побудували.
Звучить божевільно, так?
Зовсім ні.
Взагалі МКУ планує заснувати постійні поселення людей на Місяці.
Я чула, вони вже кілька років проводять опитування і планування.
І людський фактор вважається одним з головних пріоритетів.
Щоб люди могли там жити і почуватися як удома.
Можливо, будинок вашого дизайну здасться трохи недоречним,
але, на мою думку,
він чітко відбиває мету створення людського середовища
для тих, хто житиме на Місяці.
Я трохи ботанка.
Здається, не трохи.
Ну,
скажу так.
Якщо я житиму на Місяці,
я б хотіла
мати такий затишний будинок.
Справжній дім.
Такий, як цей.
Мені це лестить.
Викладач не розкритикував ваш дизайн?
Інші наче доволі серйозні.
А ви як думаєте?
Тому мою картину розмістили в кінці галереї.
До речі,
я Нонт.
Студент архітектурного.
Ясно.
Я Нун.
Студентка медичного.
Ага.
Та стара занедбана будівля?
Так.
ПРИВІТ
НЕЙРОПАМ'ЯТЬ
ВІТАЄМО, НАТТХАНОНТЕ
ЦЬОГО ДНЯ
Давай постаріємо разом.
Я дбатиму про тебе.
-Нун, зробімо перерву. -Що?
-Я втомився. -Що? Ти лінивий.
Зберися.
Уперед.
-Побігли. Ну ж бо. -Ти безжальна.
-Швидше. Будь сильним. Продовжуй. -Боже.
Давай. Ворушися.
-Усе гаразд? -Є бігова доріжка…
-У нас яйце з двома жовтками. -Покажи.
Виглядає апетитно.
Але ми часто їмо яєчню. Вже набридло.
Хотілося б дечого іншого округлого.
Ти цицькаста.
Дечого іншого округлого? Гаплик тобі.
-Нун. Тут твій друг. -Так.
Хто?
Татко заслужив винагороду. Поцілуй його.
Не смій. Ні.
Цілуй.
Гарві, маленький.
Що?
-Гарві? -Гарві.
-Ти його вже назвала? -Так.
-Швидко. -Як мило.
Боже.
Але якщо я поїду…
ми три роки будемо окремо.
Якщо я там залишуся,
ти будеш сам.
Нечесно, щоб ти мене чекав.
Я не поїду.
Нун, ти здуріла?
З тобою особисто зв'язалося МКУ.
Такий шанс трапляється нечасто.
Тобі слід їхати.
Я знаю, що ти хочеш.
Якщо не слідуватимеш своїй мрії,
я теж не буду щасливим.
Їдь.
Коли повернешся,
ми решту життя будемо разом.
Це лише три роки.
Дрібничка.
Гарві.
Гарві знайшов спокій.
Я куплю тобі нового.
Гарві знайшов спокій.
Вітаємо в «Овечих мріях»,
де клонування — це турбота.
Наша геніальна технологія ШІ
дозволяє точно контролювати процес редагування генів CRISPR.
Завдяки ексклюзивній технології
ми можемо гарантувати, що ваші любі тварини
повернуться до життя зі 100 % їхніх спогадів.
Пам'ятаєш мене?
Якщо будуть проблеми, приходьте.
-Танку, пам'ятаєш мене? -У тебе все добре? Цьом.
ТАЙСЬКА АКАДЕМІЯ НАУК
МЕДИЧНІ ІННОВАЦІЇ ЖІНКА В МЕДИЦИНІ
ТАЙСЬКА АКАДЕМІЯ МОЛОДИХ УЧЕНИХ
Нонте?
Ти прийшов вакцинувати Гарві?
Як справи?
Тобі краще?
Я прийшов
просити тебе про послугу.
Яку?
Лікарко Ві, клонування сіамської кішки не вдалося.
Як це можливо?
Я хочу клонувати Нун.
Нонте.
-З таким не жартують. -Я не жартую, Ві.
Я серйозно.
Ти знаєш, що клонування людини незаконне?
Знаю, але…
Скільки може коштувати клонувати Нун?
-Назви мені суму. -Нонте.
Вгамуйся.
Я розумію, що ти засмучений. Ти щойно втратив Нун.
-Гадаєш, Нун би на це погодилася? -Я впевнений.
Вона працювала над 3D-друком сердець.
Вважала, що частини тіла можна замінювати. Ти це знаєш.
Ти бачила новини?
По телевізору
всі шкодують про втрату її таланту.
Її досліди, якби все вийшло,
допомогли б мільйонам людей.
У кого можуть бути причини проти повернення Нун?
Ти науковиця, як і вона.
Ти маєш розуміти.
Хіба ти не казала Нун,
що не хочеш зупинятися на котах і собаках?
Я тобі із цим не допоможу.
Пам'ятаєш, як Нун питала про лікарів і злочинців?
Моя відповідь така сама…
як та, що я дав їй того дня.
Уявіть, що ви хірург,
який має лікувати іншого лікаря
із серцевою недостатністю.
Цей лікар талановитий,
добродушний
і врятував безліч життів.
Для цього лікаря є лише один вихід.
Ви мусите терміново зробити пересадку серця.
Так сталося, що підозрюваного в убивстві
критично поранив поліцейський, і його везуть до вас.
Серце підозрюваного сумісне
і може бути трансплантоване лікарю.
Що б ви зробили?
Хто хоче врятувати лікаря?
Підніміть руки.
Ви, пане, прошу.
Які у вас мотиви?
Ну,
лікар — гарна людина, як і ви.
Тож тут і думати нема чого.
Жартую. Не сердьтеся.
Я вирішив врятувати лікаря,
бо… Упевнений, я не такий здібний, як той лікар.
Якщо я врятую лікаря,
він продовжить жити і позитивно впливати на світ.
Ясно.
Насправді ця головоломка — це класична етична дилема.
Немає правильної чи неправильної відповіді.
Але хіба не буде краще,
якщо не треба буде вибирати, кого врятувати?
3D-друк органів —
це спосіб розв'язання цієї проблеми.
Надруковане серце робиться з клітин пацієнта.
Тому, по-перше,
пацієнту не треба чекати донора.
Смерть донора не потрібна.
По-друге,
ми можемо бути впевнені, що штучне серце
буде сумісне з пацієнтом і його не буде відторгнуто,
бо воно вирощене з клітин пацієнта.
Друк органів — не нова ідея.
Але поки ніхто не мав успіху.
Причина полягає в тому, що під час друку
земне тяжіння тисне на клітини, змушуючи їх рости пласко,
що не дає їм сформуватися в нашу бажану тривимірну форму.
Але після п'яти років інтенсивних досліджень
тепер у нас є можливість перевірити біопринтер у космосі,
визначити життєздатність методу
і знайти спосіб робити це на Землі.
Мушу сказати, що мене дуже тішать попередні результати.
І я впевнена, що цього разу експеримент вдасться.
Ця подорож
дасть людству шанс на нові відкриття,
небачені раніше.
Без сумнівів.
Ти хочеш, щоб клонування спрацювало?
Старайся.
Це важко.
Якщо у мене вийде, я зроблю десять клонів Кона Ю.
Наче клону ти сподобаєшся.
Я можу змінити його гени, щоб я його приваблювала.
Авжеж.
Працюй.
Мрій сміливо і втілюй свої мрії.
Ві.
Якщо злочинець міг урятувати лікаря,
я б хотіла бути тим злочинцем.
Але ти розумієш,
що, хоча я знаю процедуру,
я ще ніколи не клонувала людину.
Не можу гарантувати, що це спрацює.
Добридень, мамо.
Кріозаморожене тіло Нун у її сім'ї, так?
Вірно.
Тобі потрібен дозвіл її батьків
перевезти тіло до нашої лабораторії,
щоб витягти її мозок.
Мозок?
Її спогади.
Перш ніж почати її клонування,
треба вилучити спогади з мозку.
Щоб передати дані клону
і повернути стару Нун.
Це абсурд.
Ти взагалі розумієш, що кажеш?
Розумію, тату.
Я знаю, що клонування поки незаконне,
але досвід Нун
може допомогти мільйонам людей.
Гадаєте, це марно?
Пам'ятаєш тогорічні новини?
За кордоном спробували клонувати людину, вийшла дивна істота.
Я в курсі.
Але ви знаєте, що є шанс на успіх.
Нонте, а якщо не вийде?
Щоб клонувати одну собаку, має загинути багато інших собак.
Тоді спробуємо ще.
Пробуватимемо, поки не вийде. Що?
Ти збираєшся вбивати Нун знову і знову?
-Вона тобі не піддослідна. -Я цього не планую.
Нун уже в кращому місці.
Вона вже виплатила карму в цьому житті.
Відпусти її.
Але мамо, я думаю,
для цього ще не час.
Для твоїх дурних ідей клонування не час!
Її душа мандрує у вищий світ,
у краще місце.
Чому ти хочеш затягти її сюди, щоб вона страждала ще більше?
Дочка — науковиця світового рівня
не зробила вас менш легковірними?
Гей.
Стеж за язиком.
-Хто тут легковірний? -А що за вищий світ?
Що таке рай і пекло?
Вони взагалі існують?
-Є докази? У якому ми зараз столітті? -Нонте.
Ці вірування — це забобони.
-Ти далеко зайшов. -Ні.
Її робота…
-Я сказав, ні. -А її мрія?
Вона реальна. Реальніша за те, що ви кажете.
Чому її не повернути?
-Годі! -Ти!
-Ти не маєш прав на мою дочку! -Маю!
Я її клятий чоловік!
Нонте.
Якщо ти її справді кохаєш…
прошу, відпусти.
Благаю тебе.
Думаєте, не кохаю?
І хто з нас її не любить?
У лікарню Раттанарад.
Прийнято.
Розраховую маршрут.
РАТТАНАРАД
Прошу передати тіло моєї дружини.
Я переїжджаю в іншу провінцію, хочу перевезти її туди.
Вибачте. Зараз неробочий час.
-Ми зачинені. -Зачинені?
Зараз лише сьома вечора! Хіба ви зачиняєтеся не о восьмій?
Сьогодні зачинилися раніше.
Але я їду завтра.
Ви можете посприяти?
Вибачте, співробітники вже пішли.
-Я хоч можу швиденько глянути на неї? -Ні.
Навіть трохи? П'ять-десять хвилин.
Гей. Ти мене що, морозиш?
Ти сказав «ні» на всі мої питання.
Ти одружений?
Якби ти був у моїй ситуації,
як би ти почувався?
-Охороно. -Не треба.
Руки геть.
-Ну ж бо. -Не чіпайте мене.
Я вибачаюся. Я не хотів. Я занервував.
Я просто хочу її побачити.
-Прошу, ідіть. -Гей!
Я ж вибачився. Чого тобі ще?
Чого ти хочеш? Я вибачився. Впусти мене.
Скільки ти хочеш? Скажи. Я перерахую.
Скільки тисяч ти хочеш?
-Пройдімо. -Скільки?
-Що ви за гниди? Курва. -Ходімо.
-Пройдіть з нами. -Відпустіть!
-Я не можу побачити дружину? -Ходімо!
-Начувайся! -Ходімо!
Відпустіть!
-Відпустіть мене! -Ходімо!
-Відпустіть! -Ходімо.
Це так ви ставитеся до клієнтів? Гей!
Наступного разу викличемо поліцію.
Давайте!
Пан Нонт прийшов і вимагав побачити тіло, як ви й казали.
Він був наполегливим.
Наступного разу я не зможу відмовити йому так само.
Тоді ми не триматимемо тіло 100 днів.
Завтра
я перевезу її в храм
і ми її кремуємо.
Так, пане.
-Дякую, лікарю. -Звісно.
Я не робитиму ін'єкцію.
Облиш, мамо. Їх усі роблять.
Це нова вакцина із США.
За неї б'ються. Вона недешева.
Я сказала, ін'єкцій не буде.
Хто знає, що введуть у моє тіло?
Це мікроби.
А якщо зі мною щось станеться? Що ти робитимеш?
Усе буде нормально. Це сучасний світ.
Ти забагато граєш у Токтак.
Ти прилипла до телефону?
Хочеш перетворитися на монстра — іди ширнися. А я не хочу.
Боже, мамо.
Що відбувається?
Гей. Що таке?
Що відбувається?
Що?
Пожежа!
Зберігайте спокій.
Не штовхайтеся. Будьте обережні.
Сюди. Ідіть сюди.
Усі сюди, за мною.
Ідіть сюди.
Давайте, сюди.
Сюди, усі, швидше.
Сюди.
Ворушіться.
КРІОНІЧНЕ ВІДДІЛЕННЯ
КРІОБЛОК В19 ПАНІ КАНІТТХАПАДА СОМПОНГ
Ти мусиш повернутися.
Звісно.
Повернутися за будь-яку ціну.
РАТТАНАРАД
Ви забираєте її сьогодні?
Так.
Гаразд. За мною, пане.
Я казала отримати дозвіл від сім'ї.
А не…
Ти думав, що станеться, якщо тебе спіймають?
Хіба ти не казала…
що нам потрібен її мозок?
Гадаєш, те, що я зробив…
було легко?
Роби те, що мусиш.
Я подбаю про решту.
Не хвилюйся.
Я хвилююся не за себе. Я хвилююся за тебе.
Якби я не зробив цього сьогодні…
завтра б мене це гризло.
Благаю тебе, Ві.
Ти цим займешся?
Якщо ми не зможемо відновити її спогади…
усе це було марно.
Доведеться зупинитися.
Мозок мертвої людини дуже крихкий.
Кожна спроба витягнути спогади
несе ризик непоправної шкоди нейронам.
Тому ми маємо тут лише один шанс.
Починаю.
Проводжу забір пам'яті.
Шукаю всі наявні спогади.
Де ти знайдеш кращого чоловіка, ніж я?
Хочеш з мене грошей?
Безплатно.
-Ми пропонуємо спеціальні послуги. -Які?
-Масаж обличчя? -Ніг.
Попередження. Інформація непослідовна.
Ніг і обличчя.
Потрібне підтвердження.
Що відбувається?
Не бійся.
ШІ виявив певні конфліктні нитки в її мозку.
Конфлікти?
ШІ намагається класифікувати спогади.
Коли знаходить невідповідності, повідомляє.
У випадку з Нун вона працювала і лікаркою, і астронавткою.
ШІ намагається подбати, щоб усі спогади були точні.
Ми маємо підтвердити, що все правильно.
З мозком тварин у нас такого зазвичай не відбувається.
У людського мозку складніша система пам'яті.
Це означає,
що треба підтвердити інформацію до готовності скану?
Так.
Цей процес може зайняти кілька днів.
Попередження. Інформація непослідовна.
Це має бути так детально?
Так вже є. Не хвилюйся, іди додому.
-Я розберуся. -…непослідовна.
Потрібне підтвердження.
Я залишу це тобі.
Добре.
-Гей, Нун. -Так?
У тебе мозолі.
-Ні. -Правда. Поглянь.
Здурів?
Правда. Фу.
Після ніг масажуватиму обличчя.
Руки помиєш?
-Ні, одразу. -Припини. Спочатку помий.
-Знаєш… -Га?
Коли ти повернешся…
Давай заведемо дитину.
Так?
Це за три роки. Яйцеклітини будуть ідеальні.
Я допомагатиму.
Гаразд?
Нумо їсти.
Що там, Ві?
Якась аномалія?
Добре, вже їду.
Якщо ти більше не хочеш її бачити…
ми можемо зупинити процес.
-Стояти! Ані руш! -Скуйте його!
-Лежати! -Ми його взяли.
Не ворушіться.
Ані руш.
Суд постановив, що пан Наттханонт винний
в осквернінні людського трупа
і спричиненні хаосу незаконним ввімкненням сигналізації,
що призвело до заворушень.
-Я не хотів, щоб його посадили. -Так.
Я лише хотів повернути голову дочки,
щоб ми могли продовжити похорон. Ось і все.
Пан Наттханонт відмовився співпрацювати зі слідством.
Його засудили до трьох років в'язниці
із сьогоднішнього дня.
Його мотиви досі незрозумілі.
У соцмережах киплять дискусії на цю тему.
Кажуть, психічне здоров'я пана Наттханонта сильно постраждало через втрату.
Зараз найважливіше —
місцезнаходження голови докторки Нун.
3 РОКИ ПО ТОМУ
Привіт.
Я Нонт.
Що там, Ві?
Добре, вже їду.
Ві, що сталося?
Чому ти не можеш продовжити?
Попередження.
Інформація непослідовна.
Що це таке?
Нун читала дослідження про операцію зі зміни статі.
Вона хотіла бути лікаркою.
Що в цьому дивного?
Ну,
це сталося 13 років тому, коли їй було 19.
Просто дивися.
ГЕНДЕРНИЙ КОРЖИК: ГЕНДЕРНА ІДЕНТИЧНІСТЬ
ВІВАЛЬДІ БАХ ПЕРГОЛЕЗІ
Зачіска непогана.
Але треба допрацювати.
Ага.
Ти виходиш за рамки.
Ну ти даєш!
Гей.
Кожен підліток проходить самопізнання.
Хіба це не нормально?
Те, що ти бачиш у її мозку,
ретельно сховано в глибинах її пам'яті.
Усі ці червоні крапки
чітко вказують, що це не тимчасові речі.
Це її переконання і справжня особистість.
Звідки ти знаєш, що показники не помилкові?
Попередження.
У глибинній пам'яті виявлено важливі дані.
Ми збираємо її пам'ять по шматочках, як пазл.
ШІ намагається ідентифікувати проблемні частини,
захистити їх і працювати з ними,
створити найдостовірніший дублікат її пам'яті.
Це означає, що помилки в пазлі її пам'яті немає.
Просто за одним зображенням дві картинки.
Я (ПАН / ПАНІ / ПАННА)
ПАН
Я вирішила розповісти мамі.
Мамо.
Мамо, скажи щось.
Ти ж мене розумієш?
Одягни її. Ненадовго.
Прошу, Нун.
Я…
Ти маєш одягнути цю сукню.
Тату, я не хочу.
Не кривдь її.
Я хочу, щоб моя донька
була нормальною дівчиною,
а не таким виродком.
Чому?
Я тебе погано виховував?
Тату.
Я не хочу бути дівчиною.
СЕРТРАЛІН КАПСУЛИ
Що я маю сказати?
«Будь ким завгодно,
аби людина була гарна»?
Зробиш мені послугу?
Можна мені назад мою дочку?
Прошу тебе.
ПАН
ПАННА
Одержимість Нун наукою
була способом зцілення і новою цілю в її житті.
-Гей. -Ага?
Ти не зустрічатимешся з Тором?
Ти весь день у лабораторії.
Поживи трохи.
Я краще працюватиму.
Не хочу відволікатися.
Ти хочеш, щоб клонування спрацювало?
Старайся.
Ти точно хочеш заміж?
Так.
Ти не мусиш цього робити, щоб задовольнити тата.
Принаймні…
я покину цей дім.
Попередження.
Інформація непослідовна.
Потрібне підтвердження.
Усе це було брехнею?
Га?
Чому я почуваюся обдуреним?
Га?
Якщо ти більше не хочеш її бачити…
ми можемо зупинити процес.
Бляха!
Люди, що житимуть на Місяці. Мабуть, їм буде самотньо.
Я придумав дизайн будинку,
який допоможе полегшити тугу за домом.
Ну,
скажу так.
Якщо я житиму на Місяці,
я б хотіла
мати такий затишний будинок.
Справжній дім.
Такий, як цей.
Хіба ти не казав, що кохаєш її і сумуєш?
Ти був готовий ризикнути всім.
Чому ти сумніваєшся в її коханні до тебе?
Думка про те, що Нун тебе обманювала, —
я геть не згодна.
Гей.
Розкажи, що в Нонті такого гарного.
Чим він тебе завоював?
Ну,
я вже того віку, правда?
Серйозно?
Не соромся. Розповідай.
Ну,
коли я з ним, він від мене нічого не очікує.
З ним мені спокійно,
я можу бути собою.
Це звучить дуже просто,
але з ним дійсно спокійно.
Вона народилася іншою.
Заміна однієї хромосоми
з X на Y
зробила б її чоловіком, як вона завжди хотіла.
Люди, які народжуються
з дисфорією тіла,
сильно страждають.
Наче
вони не мають дому.
Вона шукала того,
хто стане для неї домом.
Цією людиною був ти.
Тим, хто хотів дерев'яний дім на Місяці.
Тим, про кого вона мені всі вуха продзижчала.
А ти не будеш усе життя страждати?
Не буду.
З Нонтом
я буду щасливою.
Дякую, Нонте.
Ти мене врятував.
Відчиняйте!
Відчиніть негайно!
ВІ
Ві,
слухай мене уважно.
По мене прийшла поліція.
Чекай. Про що ти?
У мене обмаль часу.
Слухай уважно.
Не клонуй її.
Я зрозуміла.
Не клонуй її…
такою, якою я хочу її бачити.
Клонуй її такою…
якою хотіла бути вона.
Ти це зможеш?
Ти сказала, треба просто замінити X на Y.
Так, лише замінити X на Y.
Прошу, перекажи це Нун.
«Будь собою, Нун.
Будь собою, Нун.
Я тебе кохаю».
-Стояти! Ані руш! -Скуйте його!
Не ворушіться!
Мені далі не можна.
Сподіваюся, твоя подорож
буде повна див.
Досягни мети, яку ти собі поставила.
Дозволь мені…
носити твоє ім'я, Нонте.
Як твоє життя?
Ти пристосувався?
І…
Чим ти займався? Хтось знає, що ти…
Повільніше, Нонте.
Як я маю відповісти на всі ці питання?
Зараз я знов досліджую друк сердець.
І МКУ надало мені додаткове фінансування.
Тож я думаю
зайнятися і іншими органами, не лише серцем.
Тобі досі треба в космос?
Ми вже клонуємо людей. Навіщо тобі летіти туди
для друку інших органів?
Якщо твоє тіло — це дім,
то органи — меблі.
Якщо стілець ламається,
потрібен просто новий стілець.
Немає потреби в новому домі.
Гей.
А МКУ тебе не перевіряло?
Я сказав їм правду.
Що?
Так.
Це ж МКУ.
Якщо хочеш на них працювати, проходь перевірку.
Я вирішив розказати чесно.
Вони подбали
про мою нову особистість і документи.
Я радий чути, що вони такі розуміючі.
Вони дуже сприйнятливі.
Але була одна умова.
Я мав вступити в першу постійну програму колонізації Місяця.
Вирушаю за три місяці.
Знов космічний корабель.
Ти не боїшся?
Будь собою, Нун.
Я тебе кохаю.
Мені колись сказали,
що страх заважає робити відкриття.
А завдяки сміливості
нас пам'ятатимуть ще довго
після того, як ми покинемо світ.
Дякую за твою сміливість, Нонте.
У майбутньому,
якщо для когось щось робитимеш, спершу порадься із цією людиною.
І став себе на перше місце.
Ого.
Твій удар став сильнішим.
Ти сказав…
про постійне проживання на Місяці.
Чи це означає…
що ми більше не побачимося?
Звісно, ні.
Якщо скучиш, є відеозв'язок.
Або прилітай на Місяць у відпустку.
А якщо ні…
ми бачитимемося в спогадах.
Дякую.
Ніхто інший у цьому світі
не дозволив би мені бути собою.
Мати родину —
дуже чудово.
Що ви скажете про розвиток друку органів
упродовж останніх п'яти років?
За ці роки ми досягли значних успіхів:
тепер ми можемо друкувати серця, нирки й селезінки.
І ми пішли далі,
до складніших органів, таких як очі.
Це чудова новина.
Але ціна цього успіху — ваш переїзд на Місяць.
Як вам жилося там ці п'ять років?
Ви сумуєте за життям на Землі?
Сумуєте за домом?
Докторе Нонте?
Сигнал…
Чи сумую я за домом?
Іноді сумую.
Але дехто мене навчив, що, поки ти маєш любов
і розуміння,
будь-яке місце може бути домом.
Отакої.
Як глибоко.
Я дуже рада за Нун.
Цікаво, хто ця людина.
Вона нарешті здійснила свою мрію.
Робота Нун пішла на користь людям Землі.
Але такий вже світ.
Паршивій вівці тут не місце.
Одного дня, Нонте.
Одного дня.
Ходімо.
Побігли. Ну ж бо.
Більше мене не клич. Я виснажена.
Облиш, Ві.
Хоч наші органи й можна міняти, як у машин,
ми все одно мусимо займатися собою.
Уперед.
-Виходь з лабораторії і тренуйся. Ну. -Гаразд.
Стара рука мені подобалася більше, ніж ця, яку тобі прислала Нун.
-Дивилася «Термінатора?» -Хочеш ту руку?
Бери її, Арнольде.
12 ЛАБОРАТОРІЯ
«ПІОНЕРАМ, ЯКІ ПРОКЛАЛИ ШЛЯХ,
І ВСІМ, ХТО МРІЄ ДОТЯГТИСЯ ДО ЗІРОК».
Мене бив тато
коли мені було 12 чи 13.
Він вичитував мені і змушував правильно сидіти.
Я мав слухати його,
і коли він питав, чи я зрозумів, казати «так».
Він спитав: «Що ти зрозумів?»
Мабуть, я забув додати «пане».
І він мене побив.
Я не казав «пані».
Відмовлявся, бо це щось дівчаче.
Рожевий також вважався дівчачим кольором.
Рожевий мені не подобався через цю асоціацію.
Його завжди пов'язують з дівчатами. Тож того часу…
Я не пив полуничне молоко, яке купили батьки.
У нас була сімейна фотосесія.
Японська. Я хотіла костюм самурая.
Але родичі наполягли на кімоно. Уявляєте?
Мені не сподобалося фото.
Коли приходили мої друзі, я його ховала.
Тайське суспільство це нормально сприймає, поки це не стосується власних дітей.
Але якщо ти такий насправді,
ти не хочеш цього приховувати.
Люди кажуть, що такі, як ми, не знайдемо кохання і будемо самотні.
У старості в нас нікого не буде. Ні дітей, ні онуків.
Ми посміховиська. Ми не знайдемо кохання.
Через це я відчуваю,
що не мушу казати, що хочу бути чоловіком
чи хто я в душі.
Вони мали б мене більше любити.
Чому вони не любили
власну дитину?
Чому гендер має значення?
Чому нас не люблять за те, що ми їхні діти?
Переклад субтитрів: Ольга Галайда