‫- העתיד ואני -‬
‫- הסרט הזה מתרחש בעתיד בדיוני‬ ‫והוא נוצר אך ורק למטרות בידור -‬
‫הפעל את מנגנון טעינת הלב.‬
‫הפעל את נוהל טעינת הלב.‬
‫אנרגייה מוכנה ממתינה לשידור ללב הסינתטי.‬
‫העברת האנרגייה הצליחה.‬
‫היי, נונט.‬
‫בוא. תקשיב, יש לי חדשות טובות.‬
‫נונט, אני צדקתי.‬
‫כוח הכבידה הנמוך מאפשר לקרדיומיוציטים‬ ‫ליצור לב באופן טוב יותר מאשר בכדור הארץ.‬
‫עכשיו, אם אבצע ניתוח פרוטאומי‬
‫ואקבל תמונה מלאה של המנגנון הבסיסי,‬
‫נוכל להדפיס לבבות של ממש בכדור הארץ.‬
‫מטופלים לא יצטרכו להיות‬ ‫ברשימת המתנה לתורמים.‬
‫כשאחזור לכדור הארץ,‬
‫אביא את הלבבות האלה‬ ‫ואשליך אותם על הדינוזאורים הזקנים‬
‫שאמרו שהעבודה שלי לעולם לא תתגשם.‬
‫אגרום לכל אנשי האיגוד‬ ‫להרכין את ראשם בבושה.‬
‫זה נשמע טוב. יש לך את תמיכתי.‬
‫דרך אגב, עכשיו שאת יכולה‬ ‫להדפיס לבבות לפי דרישה,‬
‫אל תשכחי את הלב הזה שלי.‬
‫הארווי.‬
‫בטח, קדימה, לטפי אותו.‬
‫את עדיין רוצה ללטף אותו‬ ‫אחרי שלוש שנים שלא הצלחת.‬
‫אני יכולה רק לדמיין.‬
‫אתה מתגעגע לאימא?‬
‫אני כל כך מתגעגע אלייך.‬
‫בבקשה תחזרי בקרוב. יש לי מתנה בשבילך.‬
‫מה המתנה?‬
‫הנה היא.‬
‫הארווי קנה אותה בעצמו.‬
‫הוא יודע שאימא לא אוהבת את הוורוד.‬
‫הוא מתלונן לעיתים קרובות שהוא מתבאס‬ ‫שהיא מתגעגעת לחטיף האהוב עליה‬
‫כי סח"ב לא מרשה שיהיו חטיפים על הסיפון.‬
‫אומרים שכשאתה נוגס בו, הוא הופך ל…‬
‫למה הוא הופך, הארווי?‬
‫הוא הופך לננו-חלקיקים‬
‫שעלולים לסתום את המנוע של החללית, אבא.‬
‫אתה לועג לי?‬
‫תיזהר.‬
‫נונט.‬
‫תודה.‬
‫על מה? על החטיף?‬
‫לא זה.‬
‫אני רצינית.‬
‫על…‬
‫על שנתת לי לבוא לכאן‬ ‫להגשים את החלום שלי.‬
‫אין אף אחד בעולם הזה,‬
‫חוץ ממך, שהיה נותן לי להיות מי שאני.‬
‫ו…‬
‫אני מצטערת.‬
‫היי.‬
‫למה את מתנצלת?‬
‫תחזרי בעוד עשרה ימים, לא?‬
‫כשאחזור, אפצה אותך.‬
‫אהיה מסורה לחלוטין‬
‫לך ורק לך.‬
‫שבועת זרת?‬
‫אבל הזרתות שלנו לא נוגעות.‬
‫את יכולה פשוט לדמיין.‬
‫אדבר איתך אחר כך.‬
‫ביי.‬
‫- תחנת חלל בין-לאומית -‬
‫- העתיד -‬
‫אף אחד לא ציפה שזה יהיה המסע האחרון‬
‫של הרופאה האסטרונאוטית,‬ ‫קניטהפאדה סומפונג נה דארה,‬
‫המכונה ד"ר נון,‬ ‫האסטרונאוטית התאילנדית הראשונה.‬
‫סוכנות החלל הבין-לאומית, או סח"ב,‬
‫מציינת שבעת שמעבורת החלל‬ ‫נכנסה לאטמוספרה של כדור הארץ,‬
‫פרצה שרפה במערכת אספקת האוויר,‬
‫שגרמה לדלדול מוקדם‬ ‫של אספקת החמצן לפני הנחיתה.‬
‫גופתה של ד"ר נון נשמרת באמצעות קריוניקה‬
‫כדי לאפשר טקסי לוויה של 100 ימים‬
‫לפני שטקס שרפת הגופה הבודהיסטי יבוצע.‬
‫מר נונט, בעלה, נמצא כאן.‬
‫בואו נשמע מה יש לו להגיד.‬
‫מי אחראי לזה?‬ ‫-יש פיצויים מסוכנות החלל?‬
‫מה הייתה המילה האחרונה שלך אליה?‬ ‫-אתה מתגעגע אליה?‬
‫למה לא עצרת בעדה?‬ ‫-תגיד משהו בבקשה.‬
‫ניסית פעם למנוע ממנה לטוס לחלל?‬
‫כן?‬
‫-תגיד משהו בבקשה.‬
‫רבתם?‬ ‫-תגיד משהו.‬
‫מה לגבי פיצויים?‬ ‫-תגיד משהו בבקשה.‬
‫תענה בבקשה, מר נונט.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מר נונט!‬
‫- כבשה שחורה -‬
‫- כעבור חודשיים -‬
‫את אוהבת את התמונה?‬
‫את בוהה בה כבר זמן מה.‬
‫את מבינה,‬
‫זה העיצוב שלי.‬
‫אני מבינה.‬
‫טוב, אני פשוט סקרנית‬
‫למה עיצבת אותו‬
‫בדרך הזו.‬
‫אם תסתכל על האחרים,‬
‫כמעט כולם אולטרה-מודרניים.‬
‫הוא שונה, אז שמתי אותו כאן.‬ ‫-כן. הוא שונה.‬
‫- ירח: העתיד של החיים -‬
‫יש רעיון מאחוריו?‬
‫האמת שאין הרבה מאחוריו.‬
‫חשבתי על…‬
‫הרגשות של האנשים שחיים על הירח.‬
‫הם יהיו כל כך בודדים.‬
‫הם בטח יתגעגעו הביתה,‬ ‫לחיים על כדור הארץ.‬
‫אז חשבתי על עיצוב בית‬
‫שיעזור להקל על תחושת הגעגועים.‬
‫אני מניח.‬
‫האמת שאין הרבה מאחורי זה.‬ ‫זה היה רק בשביל התזה שלי.‬
‫פשוט הלכתי עם הרגשות שלי בעיצוב.‬
‫אני בספק אם אפשר לבנות אותו במציאות.‬
‫טוב,‬
‫זה נשמע מטורף, נכון?‬
‫בכלל לא.‬
‫למעשה, לסח"ב יש תוכניות להקים‬ ‫מגורי אדם קבועים על הירח.‬
‫שמעתי שהם עושים סקרים‬ ‫ומתכננים כבר כמה שנים.‬
‫והגורם האנושי נחשב‬ ‫לאחת מהעדיפויות העליונות.‬
‫כדי שבני האדם יוכלו לחיות שם‬ ‫ולהרגיש כמו בבית.‬
‫הבית שעיצבת אולי נראה קצת מופרך,‬
‫אבל לדעתי,‬
‫הוא ממש תואם את הרעיון‬ ‫של משכן ממוקד-אדם‬
‫עבור אלה שבאמת יחיו על הירח.‬
‫אני קצת חנונית.‬
‫לא קצת, אני חושב.‬
‫טוב,‬
‫אומר ככה:‬
‫אם אזכה לחיות על הירח,‬
‫הייתי רוצה‬
‫שיהיה לי בית חמים ונעים.‬
‫בית אמיתי.‬
‫בדיוק כמו זה.‬
‫זה מחמיא לי.‬
‫אז המרצה שלך‬ ‫לא מתח עליך ביקורת בגלל העיצוב הזה?‬
‫האחרים נראו רציניים למדי.‬
‫מה נראה לך?‬
‫לכן היצירה שלי תלויה‬ ‫בחלק האחורי של הגלריה.‬
‫אגב,‬
‫אני נונט.‬
‫סטודנט לאדריכלות.‬
‫אני מבינה.‬
‫אני נון.‬
‫סטודנטית לרפואה.‬
‫אני מבין.‬
‫הבניין הישן והמוזנח ההוא?‬
‫כן.‬
‫- שלום -‬
‫- ציוד זיכרון עצבי -‬
‫- ברוך הבא, נטהאנונט -‬
‫- ביום הזה -‬
‫בואי נזדקן יחד.‬
‫אני אטפל בך.‬
‫נון, בואי נעשה הפסקה.‬ ‫-מה?‬
‫אני עייף.‬ ‫-מה? אתה כזה גרוע.‬
‫תהיה גבר.‬
‫קדימה.‬
‫בוא נזוז. קדימה.‬ ‫-את חסרת רחמים.‬
‫מהר. תהיה חזק. תמשיך.‬ ‫-אלוהים.‬
‫קדימה. זוז.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-הנה ההליכון…‬
‫יצאה לנו ביצה עם שני חלמונים.‬ ‫-תני לי לראות.‬
‫זה נראה מעורר תיאבון.‬
‫אבל אנחנו אוכלים חביתות‬ ‫לעיתים קרובות. נמאס לי.‬
‫אני משתוקק לדברים עגולים אחרים.‬
‫לך יש מה להציע.‬
‫דברים עגולים אחרים? הלך עליך.‬
‫נון. החבר שלך כאן.‬ ‫-כן.‬
‫מי זה?‬
‫לאבא מגיע פרס. תן לו נשיקה. נשיקה.‬
‫אין מצב. לא.‬
‫תנשק אותו. תנשק.‬
‫הארווי, בייבי שלי.‬
‫מה?‬
‫הארווי?‬ ‫-הארווי.‬
‫נתת לו שם?‬ ‫-כן.‬
‫זה היה מהיר.‬ ‫-כזה חמוד.‬
‫אלוהים.‬
‫אבל אם אטוס,‬
‫נהיה בנפרד במשך שלוש שנים.‬
‫אם אישאר שם,‬
‫אתה תהיה לבד.‬
‫זה לא הוגן כלפיך לחכות לי.‬
‫אני לא אטוס.‬
‫נון, השתגעת?‬
‫סוכנות החלל פנתה אלייך אישית.‬
‫הזדמנות כזו לא מגיעה לעיתים קרובות.‬
‫את צריכה לטוס.‬
‫אני יודע שאת רוצה.‬
‫אם לא תנסי להגשים את החלום שלך,‬
‫גם אני אהיה אומלל.‬
‫פשוט תטוסי.‬
‫כשתחזרי,‬
‫אנחנו נבלה את שארית חיינו יחד.‬
‫רק שלוש שנים.‬
‫קטן עלינו.‬
‫הארווי.‬
‫הארווי שליו עכשיו.‬
‫אקנה לך אחד חדש.‬
‫הארווי שליו עכשיו.‬
‫ברוכים הבאים ל"תחיית הכבשים",‬
‫שבה שיבוט הוא אכפתיות.‬
‫באמצעות טכנולוגיית בינה מלאכותית מתוחכמת‬
‫ששולטת במדויק בתהליך עריכת גנים קריספר.‬
‫עם הטכנולוגיה הבלעדית שלנו,‬
‫אתם יכולים להיות בטוחים‬ ‫שחיות המחמד האהובות שלכם‬
‫יחזרו לחיים עם 100 אחוז‬ ‫מהזיכרונות המקוריים שלהן.‬
‫- שיבוט הוא אכפתיות -‬
‫אתה זוכר אותי?‬
‫אם יש בעיה כלשהי, תבוא בכל עת.‬
‫טנק, אתה זוכר אותי?‬ ‫-אתה בסדר? נשיקה.‬
‫- אקדמיית המדענים של תאילנד -‬
‫- חידושים רפואיים‬ ‫אישה ברפואה -‬
‫- אקדמיית המדענים הצעירים של תאילנד -‬
‫נונט?‬
‫באת לחסן את הארווי?‬
‫מה שלומך?‬
‫אתה מרגיש טוב יותר?‬
‫באתי היום‬
‫לבקש ממך טובה.‬
‫איזו טובה?‬
‫ד"ר וי, שיבוט החתול הסיאמי נכשל.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫אני רוצה שתשבטי את נון.‬
‫נונט.‬
‫זה לא נושא לבדיחות.‬ ‫-זו לא בדיחה, וי.‬
‫אני רציני.‬
‫אתה יודע ששיבוט בני אדם הוא לא חוקי, נכון?‬
‫אני יודע, אבל…‬
‫כמה יעלה לעשות שיבוט של נון?‬
‫תגידי לי מה המספר.‬ ‫-נונט.‬
‫תתעשת.‬
‫תקשיב, אני מבינה שאתה נסער. איבדת את נון.‬
‫אתה חושב שנון הייתה מסכימה לזה?‬ ‫-אני בטוח שכן.‬
‫היא עבדה על הדפסת לבבות בתלת-ממד.‬
‫היא האמינה שחלקי גוף אנושיים‬ ‫ניתנים להחלפה. את יודעת את זה.‬
‫ראית את החדשות?‬
‫בטלוויזיה,‬
‫כולם הצטערו על אובדן הכישרון שלה.‬
‫מה שהיא עבדה עליו, אם זה יצליח,‬
‫יכול לעזור למיליוני אנשים.‬
‫איזו סיבה יש למישהו להתנגד להחזרת נון?‬
‫את מדענית בדיוק כמוה.‬
‫את בטח מבינה.‬
‫לא אמרת לנון‬
‫שאת לא רוצה להסתפק בשיבוט כלבים וחתולים?‬
‫אני לא יכולה לעזור לך בזה.‬
‫את זוכרת את השאלה של נון‬ ‫לגבי רופאים ופושעים?‬
‫התשובה שלי נשארה זהה…‬
‫לזו שנתתי לה באותו יום.‬
‫תנסו לדמיין שאתם רופא מנתח‬
‫שעומד לטפל ברופא אחר‬
‫שסובל מאי ספיקת לב.‬
‫הרופא הזה מוכשר,‬
‫בעל מזג טוב,‬
‫והוא הציל אנשים רבים מספור.‬
‫יש רק טיפול בר-קיימא אחד‬ ‫בשביל הרופא הזה.‬
‫אתם חייבים לבצע השתלת לב מיידית.‬
‫במקרה, באותו זמן, חשוד ברצח‬
‫נפצע אנושות על ידי שוטר, ונשלח אליכם.‬
‫הלב של החשוד תואם‬
‫ויכול להיות מושתל ברופא.‬
‫מה תעשו?‬
‫מי נוטה להציל את הרופא?‬
‫תרימו ידיים, בבקשה.‬
‫האדון שם.‬
‫מה הסיבה שלך?‬
‫טוב,‬
‫הרופא הזה הוא אדם מקסים בדיוק כמוך,‬
‫אז זו החלטה קלה מבחינתי.‬
‫אני סתם צוחק. אל תכעסי בבקשה.‬
‫אני בוחר להציל את הרופא‬
‫כי… אני בטוח שאני לא מוכשר כמו הרופא הזה.‬
‫בכך שהצלתי את הרופא,‬
‫הוא ימשיך לחיות ולהשפיע לטובה על העולם.‬
‫בסדר.‬
‫למעשה, החידה הזאת היא דילמה אתית קלאסית.‬
‫אין תשובה נכונה או שגויה.‬
‫אבל האם לא יהיה עדיף‬
‫שלא נצטרך לבחור‬
‫את מי מהם להציל?‬
‫הדפסת איברים בתלת-ממד‬
‫היא רעיון שנהגה‬ ‫כדי לטפל בבעיה הזאת בדיוק.‬
‫הלב המודפס בתלת-ממד נוצר מתאי המטופל.‬
‫לכן, ראשית,‬
‫המטופל לא צריך לחכות לתורם.‬
‫אין צורך במוות של תורם.‬
‫שנית,‬
‫נוכל להיות בטוחים שהלב המיוצר‬
‫יהיה תואם למטופל ולא יידחה,‬
‫מכיוון שהוא גודל מתאי המטופל עצמו.‬
‫הדפסת איברים היא לא רעיון חדש.‬
‫אבל אף אחד מעולם לא הצליח.‬
‫הסיבה היא שכשמדפיסים איבר,‬
‫כוח הכבידה של כדור הארץ לוחץ על התאים‬ ‫וגורם להם לגדול באופן שטוח,‬
‫מה שמונע מהם להגיע‬ ‫לצורה התלת-ממדית הרצויה.‬
‫אבל אחרי חמש שנים של מחקר אינטנסיבי,‬
‫יש לנו עכשיו את היכולת לבחון‬ ‫את המדפסת הביולוגית בחלל החיצון‬
‫כדי לחקור את היתכנות השיטה‬
‫ולמצוא דרך לגרום לזה לעבוד בכדור הארץ.‬
‫אני חייבת לומר שאני נרגשת מאוד‬ ‫לגבי הממצאים הראשוניים.‬
‫ואני בטוחה שהניסוי יצליח הפעם.‬
‫המסע הזה‬
‫ייתן לאנושות סיכוי לתגליות חדשות‬
‫שמעולם לא נראו.‬
‫ללא ספק.‬
‫את רוצה שהשיבוט יצליח, נכון?‬
‫תמשיכי לנסות.‬
‫זה ממש קשה.‬
‫ואם אצליח, אצור עשרה שיבוטים של גונג יו.‬
‫כאילו השיבוט יהיה בקטע שלך.‬
‫אני יכולה לשנות את הגנים שלו‬ ‫כדי לגרום לו להימשך אליי.‬
‫בטח.‬
‫תחזרי לזה.‬
‫מהר. תחלמי בגדול ותגשימי את זה.‬
‫וי.‬
‫אם הפושע הזה יוכל להציל את הרופא‬
‫אז הייתי רוצה להיות הפושע הזה.‬
‫אבל אתה מבין‬
‫שלמרות שאני מכירה את ההליך,‬
‫מעולם לא שיבטתי אדם.‬
‫אני לא יכולה להבטיח שזה יצליח.‬
‫שלום, אימא.‬
‫המשפחה של נון לקחה את גופתה‬ ‫שמשומרת בהקפאה, נכון?‬
‫נכון.‬
‫אתה צריך לקבל אישור מההורים שלה‬
‫כדי להעביר את הגופה למעבדה שלנו‬
‫כדי שנוכל להוציא את המוח שלה.‬
‫את המוח שלה?‬
‫את הזיכרונות שלה.‬
‫לפני שנתחיל לשבט אותה,‬
‫אנחנו צריכים לחלץ את הזיכרונות מהמוח שלה.‬
‫כדי שנוכל להעביר את המידע לשיבוט‬
‫ולהחזיר את נון הקודמת.‬
‫זה מגוחך.‬
‫אתה בכלל מבין מה אתה אומר?‬
‫אני יודע, אבא.‬
‫אני יודע ששיבוט הוא לא חוקי כרגע,‬
‫אבל המומחיות של נון‬
‫יכולה לעזור למיליוני אנשים.‬
‫לא נראה לך שזה בזבוז?‬
‫זוכר את החדשות בשנה שעברה?‬
‫מעבדה בחו"ל ניסתה לשבט בני אדם,‬ ‫והתוצאה הייתה יצור מוזר.‬
‫אני מודע לזה.‬
‫אבל אתה יודע שיש סיכוי שזה יצליח.‬
‫מה אם זה ייכשל, נונט?‬
‫המון כלבים צריכים למות‬ ‫כדי ליצור בהצלחה כלב משובט אחד.‬
‫אז ננסה שוב.‬
‫ננסה עד שנצליח.‬
‫מה?‬
‫אתה מתכוון להרוג את נון שוב ושוב?‬
‫היא לא שפן ניסיונות.‬ ‫-זו לא הכוונה שלי.‬
‫היא הלכה למקום טוב יותר.‬
‫היא השתחררה מכל הקארמה שלה בחיים האלה.‬
‫תן לה ללכת.‬
‫אבל אימא, אני חושב‬
‫שעוד לא הגיע הזמן לזה.‬
‫זה אף פעם לא הזמן‬ ‫לרעיון השיבוט המטורף שלך!‬
‫הנשמה שלה במסע לעולם נעלה יותר,‬
‫למקום טוב יותר.‬
‫למה שתרצה לגרור אותה בחזרה לכאן‬ ‫כדי שתסבול עוד יותר?‬
‫זה שהייתה לכם בת מדענית ברמה עולמית‬
‫לא הפך אתכם לפתיים פחות?‬
‫היי.‬
‫תיזהר בדבריך.‬
‫מי פתי?‬ ‫-אז מהו העולם הנעלה יותר?‬
‫מה הם גן עדן וגיהינום?‬
‫הם בכלל קיימים?‬
‫יש הוכחה? באיזו מאה אנחנו נמצאים עכשיו?‬ ‫-נונט.‬
‫האמונות האלה הן רק אמונות טפלות.‬
‫עברת את הגבול.‬ ‫-לא נכון.‬
‫מה שהיא עבדה עליו…‬
‫אמרתי "לא".‬ ‫-מה עם החלום שלה?‬
‫החלום שלה אמיתי,‬ ‫יותר אמיתי ממה שאתם אומרים.‬
‫למה לא להחזיר אותה?‬
‫תפסיקו!‬ ‫-אתה!‬
‫אין לך שום זכות על הבת שלי!‬ ‫-יש לי!‬
‫אני הבעל שלה!‬
‫נונט.‬
‫אם אתה באמת אוהב אותה,‬
‫בבקשה תן לה ללכת.‬
‫אני מתחננת.‬
‫אז אני לא אוהב אותה?‬
‫מי זה שלא אוהב אותה?‬
‫סע לבית החולים רטאנראד.‬
‫קיבלתי.‬
‫מחשב את המסלול.‬
‫- רטאנראד -‬
‫באתי לבקש את ההעברה של גופתה של אשתי.‬
‫אני עובר לגור במחוז אחר,‬ ‫אז אני רוצה להעביר אותה לשם.‬
‫סליחה. אלו לא שעות העבודה.‬
‫אנחנו סגורים.‬ ‫-אתם סגורים?‬
‫עכשיו רק 19:00, לא?‬
‫אתם לא סוגרים ב-20:00?‬
‫סגרנו מוקדם היום.‬
‫אבל אני עוזב מחר.‬
‫תוכל לעזור לי?‬
‫מצטער. כל הצוות שלנו הלך.‬
‫אני יכול לראות אותה בזריזות?‬ ‫-לא, אתה לא יכול.‬
‫אפילו לא לזמן קצר? חמש או עשר דקות?‬
‫היי. אתה עובד עליי?‬
‫אתה מסרב לכל הבקשות שלי.‬
‫אתה נשוי?‬
‫אילו אשתך הייתה מתה והיית במצב הזה,‬
‫איך היית מרגיש?‬
‫אבטחה, בבקשה.‬ ‫-היי, בחייך.‬
‫בלי ידיים.‬
‫בחייך.‬ ‫-אל תיגע בי.‬
‫אני מתנצל. לא התכוונתי לזה.‬ ‫איבדתי את קור הרוח.‬
‫אני רק רוצה לראות אותה.‬
‫לך בבקשה.‬ ‫-היי!‬
‫התנצלתי. מה עוד אתה רוצה?‬
‫על מה אתה מסתכל?‬ ‫התנצלתי. עכשיו תן לי להיכנס.‬
‫כמה אתה רוצה? תגיד לי ואעביר את הסכום.‬
‫כמה אלפים אתה רוצה?‬
‫בוא איתנו.‬ ‫-כמה?‬
‫מי אתם? לעזאזל.‬ ‫-בוא.‬
‫אמרתי שתבוא איתנו!‬ ‫-עזבו! היי!‬
‫אני לא יכול לראות את אשתי?‬ ‫-בוא!‬
‫כדאי שתיזהר!‬ ‫-בוא!‬
‫עזבו אותי!‬
‫-בוא!‬
‫ככה אתם מתייחסים ללקוחות שלכם? היי!‬
‫אם תעשה שוב בעיות, נקרא למשטרה.‬
‫תקראו להם!‬
‫מר נונט בא ודרש לראות‬ ‫את הגופה של ד"ר נון, כפי שאמרת.‬
‫הבחור היה עקשן.‬
‫בפעם הבאה, אני לא חושב שאוכל‬ ‫למנוע ממנו להיכנס באותו תירוץ.‬
‫אז לא נשמור את גופתה במשך 100 ימים.‬
‫מחר,‬
‫אני אעביר את גופתה למקדש‬
‫ואשרוף אותה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫תודה רבה, דוקטור.‬ ‫-בשמחה.‬
‫לא אסכים לקבל את הזריקה.‬
‫בחייך, אימא. כולם קיבלו אותה.‬
‫זה חיסון חדש מארה"ב.‬
‫אנשים דורשים לקבל אותו. הדבר הזה לא זול.‬
‫אמרתי בלי זריקה.‬
‫מי יודע מה יכניסו לגוף שלי?‬
‫אלה חיידקים.‬
‫מה אם יקרה לי משהו? מה תעשה?‬
‫את תהיי בסדר, אימא. זה העולם המודרני.‬
‫שיחקת יותר מדי בטוקטאק.‬
‫היית דבוקה לטלפון שלך?‬
‫אם אתה רוצה להפוך למפלצת,‬ ‫קבל את הזריקה בעצמך. אני לא רוצה.‬
‫באמת, אימא.‬
‫מה קורה?‬
‫היי. מה זה?‬
‫מה זה? מה קורה?‬
‫מה?‬
‫שרפה!‬
‫תירגעו בבקשה.‬
‫כולם להישאר רגועים.‬
‫אל תדרכו זה על זה. תיזהרו.‬
‫מכאן! בואו מכאן!‬
‫מכאן, כולם! מכאן!‬
‫בואו מכאן!‬
‫מכאן! בואו מכאן!‬
‫מכאן! בואו מכאן מהר, כולם!‬
‫מכאן!‬
‫בואו נזוז!‬
‫- מתקן קריוניקה -‬
‫- יחידת קריו בי-19‬ ‫גב' קניטהפאדה סומפונג -‬
‫את חייבת לחזור.‬
‫ברור.‬
‫את חייבת לחזור, בכל מחיר.‬
‫- רטאנראד -‬
‫אתה לוקח אותה היום?‬
‫כן.‬
‫בסדר. בוא אחריי, אדוני.‬
‫אמרתי לך לבקש רשות מהמשפחה שלה.‬
‫לא… לא שאתה…‬
‫חשבת פעם מה יקרה אם יתפסו אותך?‬
‫לא אמרת…‬
‫שאנחנו זקוקים למוח שלה?‬
‫את באמת חושבת שמה שעשיתי עכשיו…‬
‫היה קל כל כך?‬
‫תעשי מה שאת צריכה לעשות.‬
‫אני אטפל בשאר.‬
‫את לא צריכה לדאוג.‬
‫אני לא דואגת לעצמי. אני דואגת לך.‬
‫לולא עשיתי את זה היום,‬
‫זה היה רודף אותי מחר.‬
‫אני מתחנן, וי.‬
‫את מוכנה לעשות את זה בבקשה?‬
‫אם לא נצליח לחלץ את הזיכרונות שלה,‬
‫כל זה היה לשווא.‬
‫נצטרך לעצור כאן.‬
‫מוח של אדם מת הוא שברירי ביותר.‬
‫כל ניסיון לחלץ את הזיכרונות‬
‫כרוך בסיכון של נזק בלתי הפיך לתאי העצב.‬
‫אז יש לנו רק הזדמנות אחת.‬
‫אתחיל עכשיו.‬
‫נערכת להרכבה מחדש של הזיכרון.‬
‫מחפשת כל זיכרון פנוי.‬
‫איפה אפשר למצוא בעל טוב יותר ממני?‬
‫אתה גובה ממני תשלום?‬
‫זה בחינם.‬
‫אנחנו מציעים שירותים מיוחדים.‬ ‫-מה?‬
‫עיסוי פנים?‬ ‫-רגליים.‬
‫אזהרה.‬
‫מידע לא עקבי.‬
‫כפות רגליים ופנים.‬
‫נדרש אישור כדי להמשיך.‬
‫מה קורה?‬
‫אל תיבהל.‬
‫הבינה המלאכותית זיהתה‬ ‫דברים סותרים במוח שלה.‬
‫סותרים?‬
‫הבינה המלאכותית מנסה לסווג את הזיכרונות.‬
‫כשהיא מזהה חוסר עקביות,‬ ‫היא שולחת התראה.‬
‫במקרה של נון,‬ ‫היא עבדה כרופאה וגם כאסטרונאוטית.‬
‫הבינה המלאכותית מנסה לוודא‬ ‫ששני הזיכרונות מדויקים.‬
‫התפקיד שלנו הוא לאשר ששניהם נכונים.‬
‫בדרך כלל אנחנו לא נתקלים בבעיה הזאת‬ ‫עם מוח של חיית מחמד.‬
‫למוח אנושי יש מערכת זיכרון מורכבת יותר.‬
‫האם זה אומר‬
‫שאנחנו צריכים לעזור באימות המידע‬ ‫עד שהסריקה תושלם?‬
‫כן.‬
‫התהליך הזה כנראה ייקח כמה ימים.‬
‫אזהרה. מידע לא עקבי.‬
‫זה חייב להיות כל כך מפורט?‬
‫ככה זה. אל תדאג. לך הביתה.‬
‫אני אטפל בזה.‬ ‫-המידע לא עקבי.‬
‫נדרש אישור כדי להמשיך.‬
‫אשאיר לך לטפל בזה.‬
‫בסדר.‬
‫היי, נון.‬ ‫-כן?‬
‫יש לך יבלות בכף הרגל.‬
‫אין מצב.‬ ‫-באמת. תראי.‬
‫השתגעת?‬
‫באמת. איכס.‬
‫אחרי כפות הרגליים, אעסה לך את הפנים.‬
‫קודם תשטוף ידיים?‬
‫אעשה את זה עכשיו.‬ ‫-די. תשטוף ידיים קודם.‬
‫את יודעת…‬ ‫-מה?‬
‫כשתחזרי…‬
‫בואי נעשה תינוק.‬
‫כן?‬
‫זה בעוד שלוש שנים.‬ ‫הביציות שלך יהיו מושלמות.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫בסדר?‬
‫בואי נאכל.‬
‫מה קורה, וי?‬
‫יש חריגה?‬
‫בסדר. אני בדרך.‬
‫אם אתה כבר לא רוצה לראות אותה,‬
‫נוכל לעצור את זה.‬
‫עצור! אל תזוז!‬ ‫-תאזקו אותו!‬
‫תשכב עכשיו!‬ ‫-תפסנו אותו.‬
‫אל תזוז.‬
‫בית המשפט קבע שמר נטהאנונט אשם‬
‫בחילול גופה אנושית,‬
‫ובגרימת כאוס‬ ‫על ידי הפעלת אזעקה באופן לא חוקי‬
‫וכתוצאה מכך להפרעה לציבור.‬
‫לא רציתי להביא לכליאתו.‬ ‫-כן.‬
‫רק רציתי את הראש של הבת שלי בחזרה,‬
‫כדי שנוכל להמשיך‬ ‫בטקסי הלוויה שלה. זה הכול.‬
‫מר נטהאנונט סירב לשתף פעולה בחקירה.‬
‫בית המשפט גזר עליו שלוש שנות מאסר,‬
‫באופן מיידי.‬
‫עדיין לא ברור מה היה המניע שלו.‬
‫הרשתות החברתיות מוצפות בדיונים בנושא.‬
‫יש האומרים שמצבו הנפשי של מר נטהאנונט‬ ‫הושפע קשות מהאובדן.‬
‫הדבר הכי חשוב הוא‬
‫המיקום הנוכחי של ראשה של ד"ר נון.‬
‫- שלוש שנים מאוחר יותר -‬
‫שלום.‬
‫אני נונט.‬
‫מה קורה, וי?‬
‫בסדר. אני בדרך.‬
‫מה קרה, וי?‬
‫למה את לא יכולה להמשיך?‬
‫אזהרה.‬
‫מידע לא עקבי.‬
‫- מידע לא עקבי -‬
‫מה זה?‬
‫נון קראה מחקרים על ניתוחים לשינוי מין.‬
‫היא רצתה להיות רופאה.‬
‫מה כל כך מוזר בזה?‬
‫טוב,‬
‫התקרית הזאת התרחשה לפני 13 שנים‬ ‫כשהיא הייתה בת 19.‬
‫פשוט תמשיך לצפות.‬
‫- האדם הג'נדרברד: זהות מגדרית -‬
‫- ויוואלדי באך פרגולזי -‬
‫התסרוקת הזאת לא רעה.‬
‫אבל צריך סטיילינג.‬
‫כן.‬
‫את יוצאת משליטה.‬
‫קשה איתך, באמת.‬
‫היי.‬
‫כל אחד עובר את שלב הגילוי העצמי בנעורים.‬
‫זה נורמלי, לא?‬
‫מה שאתה רואה במוח שלה‬
‫הוא משהו שמוסתר בקפידה בזיכרונה העמוק.‬
‫הנקודות האדומות שיש בכל מקום‬
‫הן אינדיקציה ברורה לכך שזה לא סתם בא והלך.‬
‫הן מייצגות את אמונות היסוד שלה‬ ‫ואת האני האמיתי שלה.‬
‫איך את יודעת שאין פגם בסריקה?‬
‫אזהרה.‬
‫נתונים משמעותיים התגלו בזיכרון העמוק.‬
‫לאסוף את פיסות הזיכרון שלה‬ ‫זה כמו להרכיב פאזל.‬
‫הבינה המלאכותית מנסה לזהות‬ ‫את החלקים הבעייתיים,‬
‫להגן עליהם ולעקוף אותם‬
‫כדי לבנות זיכרון משוכפל‬ ‫שהוא הכי נאמן לשלה.‬
‫זה אומר שאין טעות‬ ‫בהרכבת החלקים של הפאזל הזה.‬
‫אבל יש שתי תמונות‬ ‫מאחורי התמונה האחת הזאת.‬
‫- אני (מר / גב' / עלמה) -‬
‫- מר -‬
‫החלטתי לספר לאימא.‬
‫אימא.‬
‫אימא, תגידי משהו בבקשה.‬
‫את מבינה אותי, נכון?‬
‫פשוט תלבשי אותה. רק לזמן קצר.‬
‫בבקשה, נון.‬
‫אני…‬
‫את חייבת ללבוש את השמלה.‬
‫אני לא רוצה ללבוש אותה, אבא.‬
‫אבא, אל תפגע בה.‬
‫אני רק רוצה שהבת שלי‬
‫תהיה נערה נורמלית,‬
‫לא יצור כזה.‬
‫למה?‬
‫לא גידלתי אותך היטב?‬
‫אבא.‬
‫אני לא רוצה להיות בת.‬
‫- קפסולות סרטרלין -‬
‫מה את מצפה שאומר?‬
‫"את יכולה להיות כל דבר‬
‫"כל עוד את אדם טוב?"‬
‫תוכלי לעשות לי טובה אחת?‬
‫אני יכול לקבל את הבת שלי בחזרה?‬
‫בבקשה.‬
‫- מר -‬
‫- עלמה -‬
‫האובססיה של נון למדע‬
‫הייתה שיטת ריפוי והמטרה החדשה שלה בחיים.‬
‫היי.‬ ‫-מה?‬
‫את באמת לא מתכוונת לצאת עם טור?‬
‫את נמצאת כל היום פה במעבדה.‬
‫תחיי קצת.‬
‫אני מעדיפה לעבוד.‬
‫לא מעניינים אותי דברים אחרים.‬
‫את רוצה שהשיבוט יצליח, נכון?‬
‫תמשיכי לנסות.‬
‫את בטוחה שאת רוצה להתחתן?‬
‫כן.‬
‫את לא צריכה להרחיק לכת ככה‬ ‫כדי לעמוד בציפיות של אבא.‬
‫לפחות…‬
‫זה יוציא אותי מהבית הזה.‬
‫אזהרה.‬
‫מידע לא עקבי.‬
‫נדרש אישור כדי להמשיך.‬
‫- זהות מגדרית‬ ‫א' גבר טרנס / ב' אישה -‬
‫הכול היה שקר?‬
‫למה אני מרגיש שהוליכו אותי שולל?‬
‫אם אתה כבר לא רוצה לראות אותה,‬
‫נוכל לעצור את זה.‬
‫לעזאזל!‬
‫האנשים האלה שחיים על הירח.‬
‫הם יהיו כל כך בודדים.‬
‫אז חשבתי על עיצוב בית‬
‫שיעזור להקל על תחושת הגעגועים.‬
‫טוב,‬
‫אומר ככה:‬
‫אם אזכה לחיות על הירח,‬
‫הייתי רוצה‬
‫שיהיה לי בית חמים ונעים.‬
‫בית אמיתי.‬
‫בדיוק כמו זה.‬
‫לא אמרת שאתה אוהב אותה ומתגעגע אליה?‬
‫היית מוכן לסכן הכול.‬
‫למה אתה מפקפק באהבה שלה אליך?‬
‫והמחשבה שנון רימתה אותך,‬
‫אני ממש לא מסכימה.‬
‫היי.‬
‫תגידי לי בכנות מה כל כך טוב בנונט.‬
‫איך הוא כבש את ליבך?‬
‫טוב,‬
‫אני בגיל המתאים, לא?‬
‫ברצינות?‬
‫אל תתביישי. קדימה, תספרי.‬
‫טוב,‬
‫כשאני איתו, הוא לא מצפה ממני לשום דבר.‬
‫הוא גורם לי להרגיש בנוח,‬
‫ואני יכולה פשוט להיות מי שאני.‬
‫זה אולי נשמע פשוט,‬
‫אבל אני באמת מרגישה בנוח.‬
‫היא פשוט נולדה שונה.‬
‫החלפה של כרומוזום אחד,‬
‫בין X ל-Y,‬
‫תהפוך אותה לגבר כפי שהיא תמיד רצתה להיות.‬
‫אנשים שנולדים‬
‫עם הפרעת גוף דיסמורפית‬
‫חווים קשיים רבים.‬
‫זה כאילו‬
‫אין להם בית.‬
‫היא חיפשה מישהו‬
‫שייתן לה הרגשה של בית.‬
‫אתה היית האדם הזה.‬
‫הבחור שרצה לבנות בקתת עץ על הירח.‬
‫זה שהיא דיברה איתי עליו יום ולילה.‬
‫לא תהיי אומללה לשארית חייך, נכון?‬
‫לא.‬
‫עם נונט,‬
‫אני בטוח אהיה מאושרת.‬
‫תודה רבה, נונט.‬
‫אתה הצלת אותי.‬
‫פתח את הדלת!‬
‫פתח את הדלת עכשיו!‬
‫- וי -‬
‫וי,‬
‫תקשיבי לי היטב.‬
‫המשטרה פושטת על הבית שלי כדי לעצור אותי.‬
‫רגע. על מה אתה מדבר?‬
‫לא נשאר לי הרבה זמן.‬
‫תקשיבי טוב.‬
‫תפסיקי לשבט אותה.‬
‫אני… אני מבינה.‬
‫תפסיקי לשבט אותה…‬
‫כמו שאני רוצה שהיא תהיה.‬
‫אני רוצה שתשבטי אותה…‬
‫כמו שהיא רצתה להיות.‬
‫תוכלי לעשות את זה, נכון?‬
‫אמרת שזה רק עניין של שינוי X ל-Y, נכון?‬
‫נכון, רק שינוי של X ל-Y.‬
‫בבקשה תעבירי את המסר הזה לנון.‬
‫"תהיי מי שאת, נון."‬
‫"אני אוהב אותך, נון."‬
‫עצור! אל תזוז!‬ ‫-תאזקו אותו!‬
‫אל תזוז!‬
‫אני מניח שזהו זה.‬
‫אני מקווה שהמסע שלך‬
‫יהיה מלא פלאים.‬
‫מי ייתן שתגשימי את המטרה שרצית להשיג.‬
‫בבקשה תרשה לי‬
‫להשתמש בשמך, נונט.‬
‫מה שלומך?‬
‫ההסתגלות עוברת היטב?‬
‫ו…‬
‫מה עשית עד עכשיו? האם מישהו יודע ש…‬
‫תאט, נונט.‬
‫איך אתה מצפה שאענה על כל השאלות האלה?‬
‫כרגע, חזרתי לעשות מחקר על הדפסת לבבות.‬
‫ו… סוכנות החלל סיפקה לי מימון נוסף.‬
‫אז חשבתי‬
‫להתרחב לאיברים אחרים חוץ מהלב.‬
‫זה עדיין דורש לטוס לחלל?‬
‫עכשיו אנחנו מסוגלים לשבט בני אדם.‬ ‫למה לטוס לחלל‬
‫רק כדי להדפיס איברים אחרים?‬
‫אם הגוף שלך הוא בית,‬
‫האיברים שלך הם כמו הרהיטים.‬
‫אם כיסא נשבר,‬
‫צריך רק לייצר כיסא חדש.‬
‫אין צורך בבית חדש.‬
‫אבל הסוכנות לא ערכה בדיקת רקע?‬
‫סיפרתי להם את האמת.‬
‫מה?‬
‫כן.‬
‫אנחנו מדברים על סוכנות החלל.‬
‫אם הולכים לעבוד בשבילם, עוברים סינונים.‬
‫אז החלטתי על גישה כנה איתם.‬
‫הם טיפלו‬
‫בזהות החדשה שלי ובניירת הדרושה.‬
‫אני שמח לשמוע שהם גילו הבנה.‬
‫הם מאוד פתוחים.‬
‫אבל יש תנאי אחד.‬
‫התחייבתי להצטרף לתוכנית ההתיישבות‬ ‫הירחית הקבועה הראשונה.‬
‫אעזוב בעוד שלושה חודשים.‬
‫זה אומר להיות שוב בחללית.‬
‫אין בך פחד?‬
‫תהיי מי שאת, נון.‬
‫אני אוהב אותך, נון.‬
‫מישהו אמר פעם שפחד‬
‫ימנע מאיתנו להגיע לגילויים חדשים.‬
‫אבל אומץ‬
‫יבטיח שיזכרו אותנו‬
‫הרבה אחרי שעזבנו את העולם הזה.‬
‫- מנהל הטיסה -‬
‫תודה על האומץ שלך, נונט.‬
‫בעתיד,‬
‫אם אתה מתכוון לעשות משהו בשביל מישהו,‬
‫תתייעץ עם האדם הזה קודם.‬
‫ושים את עצמך בעדיפות ראשונה לפעמים.‬
‫ואו.‬
‫מכת האגרוף שלך התחזקה.‬
‫הרגע,‬
‫הזכרת חיים באופן קבוע על הירח.‬
‫האם זה אומר…‬
‫שלעולם לא נתראה שוב?‬
‫ברור שלא.‬
‫אם אחסר לך, נוכל לעשות שיחת וידאו.‬
‫או שתוכל לצאת לטיול לירח.‬
‫אם לא…‬
‫נראה זה את זה בזיכרונות שלנו.‬
‫תודה לך.‬
‫אין אף אחד בעולם הזה,‬
‫חוץ ממך, שהיה נותן לי להיות מי שאני.‬
‫הקמת משפחה‬
‫זו הרגשה ממש נפלאה.‬
‫מה דעתך על פרויקט הדפסת האיברים‬
‫בחמש השנים האחרונות?‬
‫חמש השנים האחרונות הוכחו כהצלחה,‬
‫כי אנחנו יכולים להדפיס‬ ‫לבבות, כליות וטחולים עכשיו.‬
‫והמשכנו הלאה‬
‫לאיברים המורכבים יותר, כמו עיניים.‬
‫אלה חדשות נהדרות.‬
‫אבל ההצלחה הזאת מגיעה‬ ‫במחיר המעבר שלך לירח.‬
‫איך היו חמש שנים של חיים שם?‬
‫חסרים לך החיים שלך על כדור הארץ?‬
‫יש לך געגועים לבית?‬
‫ד"ר נונט?‬
‫האות…‬
‫האם יש לי געגועים לבית? ובכן…‬
‫לפעמים.‬
‫אבל מישהו לימד אותי שכל עוד יש לך אהבה‬
‫והבנה,‬
‫כל מקום יכול להיות הבית שלך.‬
‫ואו.‬
‫זה די עמוק…‬
‫אני ממש שמחה בשביל נון.‬
‫מעניין מי זה.‬
‫היא סוף סוף הגשימה את החלום שלה.‬
‫מה שנון עושה מועיל מאוד לאנשים בכדור הארץ.‬
‫אבל כזה הוא העולם שלנו.‬
‫אין כאן מקום לכבשה שחורה.‬
‫יום אחד, נונט.‬
‫יום אחד.‬
‫בואי נזוז.‬
‫תמשיכי לרוץ! קדימה!‬
‫אל תזמין אותי בפעם הבאה. אני מותשת.‬
‫בחייך, וי.‬
‫למרות שחלקי גופנו‬ ‫ניתנים להחלפה כמו חלקי מכונה,‬
‫אנחנו עדיין צריכים לדאוג לעצמנו.‬
‫בואי נזוז.‬
‫תצאי מהמעבדה ותתאמני. קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בהשוואה לזרוע החדשה שנון שלחה לך,‬ ‫אני אוהב את הישנה יותר.‬
‫ראית את "שליחות קטלנית"?‬ ‫-אם אתה רוצה את הזרוע,‬
‫לך תביא אותה, ארנולד.‬
‫- 12 מעבדה -‬
‫"לחלוצים שפרצו את הדרך‬
‫"ולכל מי שחולמים להגיע לכוכבים."‬
‫אבא שלי בעט בי‬
‫כשהייתי בגיל 12 או 13.‬
‫הוא היה מטיף לי‬ ‫ומכריח אותי לשבת כמו שצריך.‬
‫מה שהיה עליי לעשות זה להקשיב‬
‫וכשהוא שאל אם הבנתי, הייתי עונה שכן.‬
‫ואז הוא היה שואל, "מה הבנת?"‬
‫אם פישלתי ואמרתי משהו בלשון זכר,‬ ‫הוא היה בועט בי.‬
‫סירבתי להשתמש בלשון נקבה.‬
‫סירבתי לדבר ככה כי זה דיבור של נשים.‬
‫ורוד גם נחשב לצבע של בנות.‬
‫ורוד פשוט לא התאים לי בגלל ההקשר שלו.‬
‫הוא תמיד מתקשר לבנות. אז בזמנו אני פשוט…‬
‫לא הייתי שותה חלב בטעם תות‬ ‫שההורים שלי קנו.‬
‫היה לנו צילום משפחתי.‬
‫בסגנון יפני. רציתי תחפושת של סמוראי,‬
‫אבל קרובי משפחתי התעקשו‬ ‫שאלבש קימונו. לא ייאמן, נכון?‬
‫לא אהבתי את איך שהתמונה יצאה.‬
‫בכל פעם שחברים שלי באו,‬ ‫הורדתי את התמונה.‬
‫בחברה התאילנדית, רוב האנשים מקבלים את זה‬ ‫אם אלה לא הילדים שלהם.‬
‫אבל אם זו באמת הזהות שלך,‬
‫אף אחד לא רוצה להסתיר אותה.‬
‫אומרים שאנשים כמונו‬ ‫לעולם לא ימצאו אהבת אמת, ושנישאר לבד.‬
‫כשנהיה זקנים לא יהיה לנו אף אחד.‬ ‫לא ילדים, לא נכדים.‬
‫אנחנו בדיחה. לעולם לא נמצא אהבת אמת.‬
‫כל זה גורם לי להרגיש‬
‫שאסור שאגיד שהייתי רוצה להיות גבר,‬
‫או מי אנחנו בפנים.‬
‫היה עליהם לאהוב אותי יותר.‬
‫למה הם לא אהבו‬
‫את הילד שלהם?‬
‫למה המגדר חשוב בכלל?‬
‫למה הם לא יכולים לאהוב אותנו‬ ‫כי אנחנו ילדיהם?‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬