Валерія Дуке, 36. Музикантка. Одружена, двоє дітей.
Учасниця марафону.
-Оця. -Мої вітання!
Ти обрав для дружини прекрасне серце.
Куди ви мене везете? Ні!
Ні!
Валеріє!
Тобі знайшли донора.
На початку цієї історії у мене було інше серце.
Та я ще не знала, чим мені обернеться нове серце.
Ну ж бо.
Треба вчитися жити із чужим серцем у грудях.
Мене дещо турбує.
У моєму тілі є гість,
та ми з ним не знайомі.
Ти задумувався, кому віддали серце мами?
Лише про це й думаю.
-Ти її знаєш? -Вона була мені дружиною.
Валерію вбили.
Забрали її серце й продали якимось покидькам,
яким воно було потрібне для трансплантації комусь.
Я знаю, хто став моїм донором.
Це Валерія Дуке.
Я став убивцею, щоб урятувати кохану жінку!
Ти вбив невинну жінку, господи!
Здорову жінку!
Це заради тебе.
Коли я зустрів тебе,
я наче знайшов причину жити.
Мене жахала думка про те, що ти помреш через відсутність донора!
Я нажахана думкою про те, що почуття до Сімона
насправді не мої, а її.
Валерії.
Чому ти зрадила мені? Усе, що я робив:
поважав тебе, любив, навіть окропив кров'ю руки заради тебе.
Може, це не я спала з ним, а вона.
Ти мала операцію на серці?
Відповідай. Це Трансплантат?
Гей!
Ви вбили мою дружину, забрали її серце і тепер воно в Камілі!
Я маю важливу інформацію щодо моєї пересадки серця.
Тебе посадять.
Сила — найкраще страхування.
Кандидат Брауліо Карденас переміг на виборах!
Якщо він зробив це з любові, то я не хочу бачити його лють.
Ти не можеш позбутися цього серця, так само й мене не позбудешся.
Що вони зробили з Камілою?
Каміло!
Пані Хуано Маркес, гарної подорожі.
Я вже казав тобі, ми все бачимо й знаємо.
СТАМБУЛ, ТУРЦІЯ
ЧАЙ ВІАГРА
Дякую.
Вибачте.
Обережно!
УКРАДЕНЕ СЕРЦЕ
Не може бути.
Єво, Закаріас знайшов мене.
Ти впевнена?
У нього було моє фото.
Певна, він шукав мене.
Цього хлопця найняв Закаріас.
Це неможливо.
Закаріас дізнався, що я інсценувала власну смерть, що все брехня.
Я викликаю поліцію.
Ні в якому разі.
Ти щойно вбила людину.
Хочеш згнити у в'язниці?
Тоді… Тоді скажи, що мені робити!
Що мені робити? У моєму домі мертвий чоловік.
Спочатку заспокойся.
Позбудься тіла.
Єво, я не можу.
Я не можу.
Я йду із зустрічі. Буду через годину.
Зачекай, Єво. Єво!
Привіт, Пітере. Як справи?
Усе чудово. Ти сама?
Так, звісно.
Я готую піцу, якщо хочеш, приєднуйся.
Я не можу.
Маю зустрітися з подругою. Вибач.
-Може, завтра. -Гаразд. Звісно, без проблем.
Добре.
До речі, ти чула звук, схожий на постріл?
-Ні. -Ні?
-Гаразд. Я його піймаю. -Я сама.
Звісно. Добре.
Дякую, овва.
-Він завжди в щось встряє. -Нічого страшного.
-Я маю йти. -Гаразд.
-Бувай. -Бувай.
Овва, у тебе гарна посмішка.
Дякую.
-Бувай. -Бувай.
Залишимо його тут?
Може, хоча б поховаємо його?
Нам треба йти.
Ти маєш поїхати з країни.
Якщо Закаріас знайшов мене так далеко,
то він шукатиме мене всюди.
Послухай мене. Їдь до Мексики.
Там Лорена Вільямс.
Вона відкриває твою виставку.
-Мексика? -Так.
У такий момент ти хвилюєшся, що натрапиш на Сімона?
Ні.
Справа не в цьому, просто… Я не ходжу на свої виставки.
Прийди до тями, Каміло.
Ти вбила людину.
Треба тікати.
Годі витріщатися на поліціянтів.
Закаріас змусить заплатити за інсценування власної смерті.
Розслабся, подруго.
Добре? Розслабся.
Знаєш, хто він зараз?
Він — права рука президента Колумбії.
Тебе обшукають, виглядаєш так, наче проковтнула 20 мішків кокаїну.
-Я вбила людину. -Це був самозахист.
Слухай, будь чесною.
Ця жінка, Лорена Вільямс,
ти їй довіряєш?
Звісно.
Я сказала їй, що Вовк має залишитися фотографом.
Цей псевдонім захищає тебе.
Каміли Дуарте не існує.
-Я б хотіла, щоб і ти поїхала. -Розслабся.
Закаріас у Колумбії.
Не думаю, що Мексика мені підходить.
Чому б тобі не знайти Сімона?
Час настав. Ви створені одне для одного.
Між нами все дуже складно.
Не думаю, що ми заслужили на щасливий кінець.
Не кажи так.
Дякую за все.
Дякую тобі.
Цілий рік я їздила з місця на місце.
Я змінила будинок, свій вигляд, змінювала країни.
Для багатьох Каміла була мертвою.
Але я тікала.
Від чоловіка, який так мене кохав,
і став убивцею, щоб урятувати моє життя.
Тепер він так мене ненавидить, що не зупиниться, поки не знищить.
Але в якомусь сенсі Каміла Дуарте мертва.
Бо жінка, яка отримала нове серце, ніколи не буде такою, як раніше.
Валерія Дуке живе всередині мене.
Увесь цей час ми співіснували з упевненістю, що кохаємо одного чоловіка.
Я намагалася забути Сімона.
Я наче зникла з лиця землі, стала примарою, а тепер
це пекло повернулося.
ЗАКАРІАС СЬЄНФУЕГОС
СІРИЙ КАРДИНАЛ, ЩО СТОЇТЬ ЗА КАРДЕНАСОМ
СЬЄНФУЕГОС — ОДИН З НАЙВІДОМІШИХ ПОЛІТИЧНИХ РАДНИКІВ У ЛАТИНСЬКІЙ АМЕРИЦІ
СЬЄНФУЕГОС ВІДМОВИВСЯ ОБГОВОРЮВАТИ ТАЄМНИЧЕ ЗНИКНЕННЯ ДРУЖИНИ
МЕХІКО, МЕКСИКА
Досить, припини.
Ти мене вб'єш.
У мене сім'я, двоє дітей. Припини, благаю.
Будь ласка.
Стоп, знято!
Гарна робота. Перерва 15 хвилин.
Даруйте, я на хвилинку.
Я втретє знімаюся з вами, і мене завжди вбивають.
Мені цікаво, чи є якийсь довгостроковий проєкт,
чи роль головного персонажа.
Я заборгував за оренду за три місяці, а з грошима туго.
Поговори з продюсеркою.
Не роби таке обличчя.
-Не можу дочекатися зустрічі, крихітко. -Я теж. Я дуже сумую за тобою.
Не уявляєш як сильно.
Слухай, дехто хоче привітатися.
Привітайся, Поло.
Привіт, Саманто!
-Привіт, Поло. -Привіт, красуне!
Милий.
Я почуваюся не дуже добре сьогодні.
Чому? Що таке?
Не знаю.
Мабуть, я надто за тобою сумую.
Я теж за тобою сумую.
Я знаю, що ми скоро побачимося.
Обіцяю.
Рада, що ти налаштований оптимістично. Але пам'ятай, ти в Боготі.
А я у Мексиці.
І ми без гроша в кишені.
Так, але…
Здаватися — це не вихід, мила.
Тож щойно в мене з'являться гроші, я приїду до тебе.
-Привіт! -Милий, мені треба йти.
Не забувай мене, не замінюй мене. Люблю тебе.
Хочу віртуальний поцілунок.
Добре.
Люблю тебе.
Бувай, люблю тебе.
-Привіт, тату. Як ти? -Добре, а ви?
-Усе добре. -Привіт, тату.
Гей, тату, ти приніс мені цукерки?
«У мене не вистачило грошей».
Так.
-Дякую, тату. -Будь ласка.
Попрацюємо над множенням двозначних чисел.
Тамайо.
Твій час і моє терпіння вичерпалися. Я хочу свою квартиру.
-Даруйте? -Ти виїжджаєш, придурку.
Я хочу свою квартиру зараз.
Я ж казав, що заплачу в кінці місяця.
-Є орендарі, які платять на рік уперед. -Ви не можете мене вигнати, у мене діти.
-Я сказав, що заплачу. -Забирайся, або тобі допоможуть.
Покладемо твоє лахміття на склад.
У тебе є тиждень, щоб забрати речі, або я все викину.
Я даю тобі дві години.
Мене називають тропічним штормом
Бо
Я затоплю будь-кого
Я прошу пробачення
Та ніколи не прошу дозволу
У це важко повірити
Та в мене немає заборон
Я співаю свої пісні життю
Я співаю Селії
Коли вона кричала «Асукар»
То змушувала всіх танцювати
Я прийшла з миром
Та я буду воювати, якщо доведеться
Мене звуть Нікі
Нікі Ґерра
У мене є ритм У мене є душа
У мене є всі відповіді Я знаю все
Мене звуть Нікі
Нікі Ґерра
З країни барабанів І ритму
Ти приносиш радість, А я — тепло
Мене звуть Нікі
Нікі Ґерра
Я кажу все, що хочу
Як захочу Коли захочу
Дякую.
Нікі Ґерра.
-Тропічний шторм! -Так.
Щоразу, як приходжу сюди, то відволікаюся.
Я не куплюсь на це. Ти дивився на годинник?
Еміліо обіцяв звільнити, якщо знову спізнишся.
-Він завжди так каже… -Ну ж бо.
Ось так.
Босу начхати на твоє паскудне життя.
У мене були важкі дні.
Так, я знаю.
Це нова країна,
нове життя,
ти нікого не знаєш.
Я чую одну й ту саму історію вже рік.
-Але тут ти готуєш… -Орендодавець нас вигнав.
Саманта й Лукас нагорі, нам нікуди йти.
-Що? -Так.
Чорт.
Залишайтеся в мене.
Гаразд, пізніше знайдемо інше місце.
Не хвилюйся, поговоримо пізніше.
Боже, блондинчику.
Коли ти повернешся до життя?
Схоже, хтось підкупив леді Удачу, щоб та ніколи не була на моєму боці.
-Ти віриш у чаклунство? -Ні.
Шкода, я знаю чудового відьмака.
-Подушки. -Дякую.
Простирадла, рушники.
Вибачте, у мене не буває гостей.
Вибач, що заважаємо, хрещена. Ти найкраща, дякую.
Ви ніколи не будете зайвими.
-Іди. -Допоможи.
Візьми валізу.
А ти будеш на дивані.
-На цьому? -Так.
-Як тоді, коли я ночував у тебе. -Так.
Гаразд.
Моя мама казала… Пам'ятаєш?
Що ми ніколи не закінчимо навчання.
Пам'ятаєш, усі казали,
що вчитися акторству та співу — божевілля?
Що ж, ми обоє доводимо, що вони праві.
Будьмо.
-За них. -Будьмо.
Непогано, так?
Скільки вже минуло, відколи померла Валерія?
Півтора року.
Сумуєш за нею?
Так, іноді в мене
дивне відчуття, наче…
Не знаю, наче вона
тут, з нами.
А як щодо Каміли? Ти сумуєш за нею?
Так. Дуже.
Гадаю, кожному зорями призначена одна людина.
Каміла була призначена мені.
Я сумую за нею, і я б залюбки її побачив.
Наші стосунки були прекрасними,
але й дуже бурхливими.
Боже, блондинчику.
Скоро все налагодиться.
Сподіваюся.
Навіть невезіння має термін придатності.
А коли все погано, ми п'ємо мескаль.
І коли все добре — теж.
ВОВК ПОЗИЧЕНІ ЖИТТЯ
Ти точно не можеш приспати мене?
Я хочу заснути й прокинутися, коли минуле залишиться в минулому.
Ти завжди так кажеш, Саманто.
Тобі треба навчитися бачити себе зі сторони.
Ти прокидаєшся і стикаєшся з життям,
працюєш, вчишся.
Так, але я роблю це заради тата.
І щоб не відчувати провину.
Знаєш, як я ненавиджу працювати в салоні?
Це жахливо.
Та я люблю працювати кур'єром.
Коли на велосипеді, я перестаю думати.
Хоча…
Життя може змінитися, навіть коли доставляєш піцу.
Твоє минуле було жахливим,
але це просто минуле.
Хочеш дізнатися про теперішнє?
Учора нас виселили з квартири.
Зараз ми тут, ночуємо у моєї хрещеної.
Не думаю, що продовжу сесії.
Психічне здоров'я — це розкіш для мене.
Ні, я не покину тебе зараз.
Депресія — серйозна річ.
Пий ті таблетки, які я тобі прислала.
Обіцяю, усе буде добре.
Усі будуть шоковані, коли дізнаються, що знаменитий Вовк —
жінка.
Ніхто не має знати.
Такі були умови. Ніяких інтерв'ю, ніяких фото.
Я прийду на виставку, але лише як гість.
Буде грубо з мого боку не визнавати того, хто зробив це можливим.
Пані Вільямс дуже любить ваші роботи.
Звісно, я хотіла б із нею привітатися. Я їй дуже вдячна.
Але тільки вона може знати, будь ласка.
Звісно.
Я тут найкраща
Привіт!
Мій голос…
Привіт.
Овва, тропічний шторм нарізає помідори?
Саме так.
Як ти?
Не чіпай, це ще не готове.
Усе добре, як завжди.
Краще, ніж у більшості.
Я шукав квартиру.
Оренда не дорога й не дешева. Думаю, я зможу її оплатити.
Розслабся, блондинчику.
Я знаю, що мій будинок малий.
Зрештою, ми всі будемо гризти одне одного.
Тоді й розберемося.
-Чому б нам не… Годі. -Чекай.
Ти дивись за рагу, а я піду пошукаю зарядку.
-Твій телефон розрядився. -Так.
ВОВК ПОЗИЧЕНІ ЖИТТЯ
Я маю стати екстрасенсом.
Я передбачав, що це буде хіт, і дивіться.
Пані Вільямс тут.
Вона хоче побачити вас.
Ідіть.
Ідіть і вдихніть свій успіх.
Навіть якщо це анонімно.
Кожному митцю це потрібно, так?
Ідіть.
Боже.
Вони, мабуть, дорогі.
Не знаю, психологиня дістала знижку.
Вона присилає рецепт, а я купую.
То як справи? Як тобі онлайн-психотерапія?
Ну таке.
Я роблю це, щоб догодити татові.
Не люблю занурюватися в минуле після всього, що сталося.
Тоді ходімо зі мною.
Я собі візьму деякі ліки.
Ходімо.
Блискуче.
Чутливо.
Оригінально.
Дякую, що подарувала нам своє мистецтво, Вовк.
Дякую, що зробили цю виставку можливою за такий короткий проміжок часу.
Це моя робота.
Я роблю неможливе можливим.
Хоча є речі, які навіть гроші не можуть зробити можливими.
Наприклад?
Як от зміна твоєї позиції щодо анонімності.
Я не намагатимуся переконати тебе.
Я розумію, що таємниця — частина твоєї особистості як митця.
Що ж, дякую.
Але я попрошу тебе прийти на ще одну зустріч пізніше.
З обраними.
Там будуть впливові люди, які допоможуть твоїй кар'єрі.
Інші художники, власники галерей, мистецтвознавці.
Усе гаразд?
Так.
Так, усе добре.
Сімоне.
Давно не бачилися.
Коли я тебе побачила, то думала, що знепритомнію.
Як ти мене знайшов?
Одного дня ти сказала:
«Я люблю вовків, вони мають таку ж звичку, як я».
Вити на місяць.
Ти казала, якщо використаєш псевдонім, то такий.
«Вовк».
І
місто переповнене вивісками.
Мене трусить.
Не лише тебе.
Те, що сталося, було божевіллям, так?
Маєш чудовий вигляд.
Ти теж.
Я думав про тебе день і ніч.
Не кажи цього.
Саманта?
А Лукас? Як вони?
Добре. Ну…
Наскільки це можливо, та стає краще.
А ти?
Я жила під іншим ім'ям.
Але я була налякана до смерті.
Ти знаєш, як це.
Я пробував писати тобі
тисячу разів, але невидима рука зупинила мене.
Я теж намагалася писати тисячу разів.
-Я не хотіла порушувати нашу обіцянку. -Відстань, час і тиша.
Аби зцілитися.
А твоє серце?
Як воно?
Це серце належить тобі.
Ти це знаєш.
З багатьох причин.
Твій друг запізнюється.
Не хвилюйся, подруго.
Він казав, що прийде.
Гаразд.
Хочеш?
Ні.
-Що сталося? -Я вже тут.
-Ти принесла гроші? -Ти приніс товар?
Звісно. Покажи.
Ти підняв ціну.
-Біжи! -Уперед, ну ж бо!
Поліція! Стояти!
Чорт.
Залазь!
-Стій! -Їдь, їдь!
-Сімоне. -Іди сюди.
Ну ж бо.
Не можу повірити.
Тепер ти тут.
Гей, поглянь на мене.
Я кохаю тебе.
Там люди.
Нехай вип'ють шампанське.
Іди сюди.
-Гей -Що?
Я не хочу тебе втрачати.
Я не витримаю, Сімоне.
Саманто!
Нікі!
-Що таке? -Саманта.
-Що сталося? -Не знаю.
Саманто!
Самі?
Дуже красива.
Яке фото твоє улюблене?
-Моє улюблене фото? -Так, яке?
-Ось це. Де ти його зробила? -У Стамбулі.
Даруйте. Пані Вільямс чекає.
Скажи їй, що я скоро буду.
-Звісно. Перепрошую. -Дякую.
Жінка, яка фінансувала виставку, влаштовує зустріч у себе вдома.
-Мені треба йти. -Не хвилюйся.
Нічого страшного.
Ходімо зі мною.
Справді?
Я не заважатиму там?
Єдине, що мені заважає, пане Сімоне, — ваша відсутність.
Ходімо.
-Справді? -Так.
Вибач.
Це Лукас.
Привіт, Лукасе. Що таке?
Що?
Що сталося?
Гаразд, слухай. Нікі вдома?
Скоро буду.
Що сталося?
Саманта знепритомніла.
Чому? Вона хвора?
Ні, але їй уже кілька місяців погано.
-Їдь до неї. -Справді?
Якщо зможеш прийти пізніше, я буду чекати тебе там.
-Гаразд. -Я надішлю тобі розташування.
Не можу повірити.
Я теж.
Іди.
Нікі.
-Усе гаразд? -Так, розслабся. Їй краще.
-Я нагодувала її супом, вона відпочиває. -Гаразд.
-Тату. -Я пригляну за нею.
-Дякую. -Нема за що.
Привіт, тату.
Як ти?
Мені вже краще.
Справді?
Так, Нікі перехвилювалася.
Здається, я знепритомніла, бо мало їла.
Погано поснідала.
-Що? -Знову наркотики?
Що? Ні.
Я не питаю. Кажу, це не допоможе.
Я не вживаю наркотики.
-Точно? -Так.
Я приймаю ліки, які призначила лікарка.
Може, це був побічний ефект від ліків.
-Це так важко забути. -Я знаю.
Але тобі стане краще.
-Лукасе! -Я йду!
-Привіт, коротуне. -Як ти?
Сідай.
Я хотів сказати, що натрапив на декого.
На кого?
На Камілу.
Ти бачив Камілу?
Чому вона не прийшла? Ти її не привів?
У Каміли була виставка.
Ми випадково зустрілися, і вона запросила мене на один захід.
Чому ти не пішов?
Бо ти подзвонив мені й розповів про Саманту.
-Усе добре, тату. -З нею все гаразд.
-Піди до Каміли. -Ти мусиш.
Стривайте.
Привіт, Сімоне.
Як Саманта?
Сподіваюся, усе добре й ти прийдеш пізніше.
Передавай привіт.
-Як мило. Ти мусиш піти. -Серйозно.
Ви впевнені?
-Так, іди. -З нею все гаразд.
Так, зі мною все гаразд.
-Люблю вас. -Бувай.
-Передавай їй вітання. -Розважайся.
Дякую.
Каміла.
Заходь.
Від сьогодні твоє життя зміниться.
Фернандо й Домінік володіють картинною галереєю в Мадриді.
Дуже приємно.
Знаменитий Вовк виявився жінкою.
З нетерпінням чекаю на співпрацю з вами.
Насолоджуйся успіхом.
Дякую.
-Будьмо. -Будьмо.
Привіт.
-Як справи? -Усе добре.
Ви ж пан Сімон Дуке, так?
-Так. -Вони чекають на нас. Вітаю.
Дякую.
Перепрошую.
Вітаю, пане Дуке.
Привіт, я тут…
Каміла скоро побачиться з вами.
-Хочете випити? -Ні, дякую.
-Прошу. -Перепрошую.
Як справи, Чеко?
Давно не бачилися, придурку.
Ти наче привида побачив, але це лише я, придурку.
Переїхав до моєї країни не сказавши мені?
Навіть не писав у WhatsApp. Ми ж були друзями, так?
Пропусти мене.
Обережно.
-Навіть не намагайся. -Як справи?
Навіть не намагайся,
бо Сатурно й Гарабато швидші за кулю.
Хочеш?
Відійди! Ну ж бо!
Заспокойся, чуваче.
Припини.
Маріачі чітко сказав. Хоче, щоб він був неушкодженим.
Наступного разу я пристрелю його.
Сімоне, де ти? Дивно, що тебе ще немає.
Люди тут такі нудні.
Я сумую за тобою, хочу тебе бачити.
Не плач, Чеко. Не будь плаксою.
Я не сильно вдарив.
Дехто хоче тебе бачити.
Ходімо.
Ну ж бо.
О, Майкле.
Привіт.
Овва.
У тебе гарна посмішка.
Єво?
Що ти тут робиш?
Вітаю в Мексиці.
Дехто дуже хоче тебе бачити.
Маєш чудовий вигляд, як на людину, яка вже рік як мертва…
дружинонько.
Знав, що ти будеш у захваті, як і я.
Вітаю з виставкою,
Вовк.
Усе було сплановано з самого початку.
Кожна хвилина.
Переклад субтитрів: Мар'яна Ківерська