Valeria Duque, 36 godina. Glazbenica, udana, dvoje djece.
Maratonka.
-Ona. -Čestitam.
Odabrali ste sjajno srce za suprugu.
Kamo me vodite? Ne!
Ne!
Valeria!
Imamo darovatelja.
Na početku ove priče imala sam drugo srce.
Nisam mogla ni slutiti što će mi ova selidba donijeti.
Naučiš živjeti sa srcem neznanca u sebi.
Nešto me muči.
Imam gosta u svojem tijelu o kojem ne znam ništa.
Pitaš li se ikad tko hoda okolo s maminim srcem?
Stalno.
-Poznaješ je? -Bila mi je supruga.
Valeria je ubijena.
Izvadili su joj srce i prodali ga nekim gadovima
za nekoga tko ga je trebao da bi preživio.
Znam čije je srce.
Valerije Duque.
Postao sam ubojica kako bih spasio ženu koju volim!
Ubio si nedužnu ženu, zaboga!
Potpuno zdravu ženu!
Učinio sam to za tebe.
Kad sam te upoznao, život mi je dobio smisao.
Nisam mogao podnijeti da umreš samo zato što ne mogu naći darovatelja!
Strah me i pomisliti da ovo prema Simónu ne osjećam ja, već ona.
Valeria.
Kako si mi mogla biti nevjerna,
a ja sam te samo poštovao, obožavao i zakrvavio ruke zbog tebe?
Možda nisam ja spavala s njim, već ona.
Imala si operaciju srca?
Je li to presađeno srce?
Hej!
Ubio si mi ženu, izvadio joj srce i presadio ga Camili!
Želim dati izjavu o svojem srcu.
Idete u zatvor.
Nema boljega osiguranja od moći.
Braulio Cárdenas pobjednik je predsjedničkih izbora.
Ako je učinio ono iz ljubavi, na što li je sposoban iz mržnje?
Kao što se ne možeš riješiti toga srca, ne možeš se riješiti mene.
Što su učinili Camili?
Camila!
Gđice Juana Márquez, sretan put.
Već sam ti rekao, sve vidimo i sve znamo.
ISTANBUL, TURSKA
Hvala.
Oprostite.
Pazite!
OBILJEŽENO SRCE
Nemoguće.
Eva, Zacarías me pronašao.
Jesi li sigurna?
Tip je imao moju fotografiju.
Sigurna sam, tražio me je.
Uvjerena sam da ga je Zacarías unajmio.
To nije moguće.
Otkrio je da sam lažirala smrt, da je sve laž.
Nazvat ću policiju.
Nipošto.
Upravo si ubila čovjeka.
Zar želiš trunuti u zatvoru?
Onda mi reci što da radim.
Imam mrtvaca u kući.
Prvo se smiri.
Riješi se tijela.
Eva, ne mogu ja to.
Neću.
Izišla sam sa sastanka, stižem za sat vremena.
Eva!
Bok, Petere. Kako si?
Super. Jesi li sama?
Da, naravno.
Pripremam pizzu, ako mi se želiš pridružiti.
Ne mogu.
Uskoro se nalazim s prijateljicom. Oprosti. Možda sutra.
U redu. Nema problema.
Dobro.
Usput, jesi li čula pucanj maloprije?
-Nisam. -Ne?
-Dobro… Idem po njega. -Ja ću.
Jasno. Dobro.
Hvala. Stalno radi probleme.
Nema problema.
-Moram ići. -Dobro.
-Bok. -Bok.
Imaš predivan osmijeh.
Hvala.
-Bok. -Bok.
Samo ćemo ga ostaviti?
A da ga barem zakopamo?
Moramo ići.
Moraš odmah napustiti zemlju.
Ako me Zacarías našao preko pola svijeta,
tražit će me kamo god otišla.
Slušaj me. Idi u Meksiko.
Lorena Williams je ondje.
Otvara tvoju izložbu.
-Meksiko? -Da.
Zar se u ovakvom trenutku bojiš da ćeš naletjeti na Simóna?
Nije zato.
Nije zato, već… Nikad ne dolazim na svoje izložbe.
Utuvi si to u glavu, Camila.
Ubila si čovjeka.
Moraš pobjeći.
Prestani pogledavati u policajce.
Zacarías će mi se grdno osvetiti za lažiranje smrti.
Draga, smiri se. Dobro?
Znaš li tko je on sada?
Desna ruka predsjednika Kolumbije.
Zaustavit će te, izgledaš kao da si progutala 20 vrećica koke.
-Ubila sam čovjeka. -U samoobrani.
Reci mi iskreno.
Ta žena, Lorena Williams…
Imaš li povjerenja u nju?
Apsolutno.
Rekla sam joj da fotografije potpisuje Vuk.
Taj te pseudonim štiti.
Camila Duarte ne postoji.
Da bar možeš sa mnom.
Opusti se.
Zacarías je u Kolumbiji.
Nisam sigurna da je Meksiko dobar izbor.
Kad si već ondje, zašto ne potražiš Simóna?
Vrijeme je.
Vi ste srodne duše.
Naša je priča bila toliko mučna.
Mislim da ne zaslužujemo sretan kraj.
Ne govori to.
Hvala na svemu.
Hvala ti.
Godinu dana išla sam od mjesta do mjesta.
Mijenjala sam dom, izgled i države.
Za mnoge je Camila bila mrtva.
No ja sam bježala.
Od čovjeka koji me toliko volio
da je postao ubojica kako bi mi spasio život.
Sad me toliko mrzi da neće stati dok me ne uništi.
Ali na neki način, Camila Duarte je mrtva.
Žena s presađenim srcem nikad neće biti ista.
Valeria Duque živi u meni.
Živimo u suživotu, voleći istog muškarca.
Pokušala sam preboljeti Simóna.
Propala sam u zemlju, postala sam utvara, a sad…
taj se pakao vratio.
ZACARÍAS CIENFUEGOS SIVA EMINENCIJA IZA CÁRDENASA.
JEDAN OD NAJRENOMIRANIJIH POLITIČKIH SAVJETNIKA U LATINSKOJ AMERICI.
CIENFUEGOS ODBIJA GOVORITI O MISTERIOZNOM NESTANKU SUPRUGE.
CIUDAD DE MÉXICO, MEKSIKO
Dosta. Prestanite, molim vas.
Ubit ćete me.
Imam obitelj, dvoje djece. Prestanite, preklinjem vas.
Molim vas.
Rez! Dobro je!
Bravo, momci. Pauza 15 minuta.
Oprosti, imaš trenutak?
Ovo mi je treći projekt s vama i uvijek umrem.
Zanima me imate li kakav dugoročniji projekt
ili veću ulogu za mene.
Kasnim tri mjeseca sa stanarinom, švorc sam.
Pitaj producenticu.
Ne budi tužna.
Jedva čekam da te vidim, dušo.
I ja, ljubavi. Nedostaješ mi.
Nemaš pojma koliko.
Netko te želi pozdraviti.
Pozdravi je, Polo.
Bok, Samantha!
-Bok, Polo. -Ljepotice!
Ljubavi…
Ne osjećam se dobro danas.
Zašto? Što je?
Ne znam.
Vjerojatno mi previše nedostaješ.
I ti meni jako nedostaješ.
I znam da ćemo se uskoro vidjeti.
Obećavam.
Volim tvoj optimizam,
no sjeti se da si ti u Bogoti,
a ja ovdje u Meksiku.
Oboje smo švorc.
Da, ali…
Neću odustati, ljubavi.
Čim više neću biti švorc, dolazim k tebi.
-Bok! -Ljubavi, moram ići.
Nemoj me zaboraviti i zamijeniti. Volim te.
Želim virtualni poljubac.
Tako.
Volim te.
Bok. Volim te.
-Bok, tata. Kako si? -Dobro, a vi?
-Dobro. -Bok!
Jesi li mi donio gumene bombone?
Opet nisam imao dovoljno novca.
Da.
-Hvala, tata. -Nema na čemu.
Idemo vježbati dvoznamenkasto množenje.
Tamayo.
Potrošio si vrijeme i moje strpljenje. Želim stan.
Molim?
Deložiran si, kretenu. Želim svoj stan natrag.
Platit ću vam krajem mjeseca.
Imam stanare koji plaćaju godinu dana unaprijed.
Ne možeš me izbaciti, imam djecu.
-Platit ću. -Izlazi, milom ili silom.
Stvari će te čekati u spremištu tjedan dana, a potom idu u smeće.
Imaš dva sata.
Zovu me tropskom olujom
Jer sve obaram s nogu
Tražim oprost
Ne pitam za dopuštenje
Možda ti je teško povjerovati
Ali ja sam skitnička duša
Pjevam životu
Pjevam Celiji
Kad bi povikala „azúcar”
Svatko je zaplesao
Dolazim u miru
Ali sam hodajuća nevolja
Zovu me Nicky
Nicky Guerra
Osjećam melodiju, osjećam ritam
Imam sve odgovore, ništa ne pitam
Zovu me Nicky
Nicky Guerra
Iz zemlje bubnjeva i gitare
Donesi veselje, zbog mene se srca žare
Zovu me Nicky
Nicky Guerra
Govorim što hoću
Kako hoću i kad hoću
Hvala.
Nicky Guerra.
-Tropska oluja! -Da.
Kad ti nastupaš, zaboravim sve brige.
Ne seri. Znaš li koliko je sati?
Opet kasniš, Emilio će te otpustiti.
-Uvijek to kaže… -Idemo.
Eto.
Šef ne mari što ti je život usran.
Imao sam nekoliko teških dana.
Da, znam.
Nova zemlja.
Novi život.
Nikoga ne poznaješ.
Godinu dana slušam istu priču.
-Ali ovdje radiš pizze. -Deložirani smo.
Samantha i Lucas su u autu. Nemamo kamo.
-Što? -Da.
Užas.
Dođite kod mene.
Dobro, a poslije ćemo naći nešto drugo.
Bez brige, razgovarat ćemo poslije.
Jao, plavušane.
Kad ćeš se vratiti u život?
Netko je podmitio sreću da mi zauvijek okrene leđa.
-Vjeruješ li u vračanje? -Ne.
Šteta, poznajem sjajnog vrača.
-Jastuci. -Hvala.
Plahte, ručnici.
Oprostite, nikad nemam goste.
Ti nama oprosti na smetnji, kuma. Najbolja si. Hvala.
Vi mi nikad ne smetate.
-Idi. -Pomozi mi.
Uzmi kovčeg.
A ti ćeš dobiti kauč.
-Ovaj? -Da.
-Kao kad bih prespavao kod vas. -Da.
Dobro.
Moja je mama govorila… Sjećaš li se?
Da nikad nećemo diplomirati.
Sjećaš li se kako su svi govorili
da smo ludi što studiramo glumu i pjevanje?
I vidi nas, živi dokaz da su bili u pravu.
-Uzdravlje. -Za njih.
Uzdravlje.
Dobro je, zar ne?
Koliko je prošlo od Valerijine smrti?
-Godina i pol. -Nedostaje li ti?
Da. Ponekad imam
čudan osjećaj, kao da…
Ne znam, kao da je
ovdje s nama.
A Camila? Nedostaje li ti?
Da, jako.
Svatko u životu doživi jednu nesretnu ljubav.
Camila je moja.
Nedostaje mi i volio bih je vidjeti.
Naša je veza bila predivna,
ali i burna.
Jao, plavušane!
Uskoro će sve biti u redu.
Nadam se.
Čak i nesreća ima rok trajanja.
Kad nije dobro, pijemo mezcal.
I kad je sve dobro.
VUK POSUĐENI ŽIVOTI
Sigurno me ne možeš samo uspavati?
Želim spavati i probuditi se kad prošlost postane stvar prošlosti.
Uvijek to kažeš, Samantha.
Moraš naučiti vidjeti sebe izvana.
Budiš se, suočavaš se sa životom,
radiš, učiš…
Da, ali radim to za tatu.
I da me ne obuzme krivnja.
Znaš koliko mrzim raditi u salonu.
Grozno je.
Ali volim obavljati dostave.
Na biciklu prestanem razmišljati.
Iako…
Život se može promijeniti i dok dostavljaš pizzu.
Tvoja je prošlost užasna.
Ali ona je samo to. Prošlost.
Želiš čuti moju sadašnjost?
Jučer su nas izbacili iz stana.
Sad smo kod moje kume.
Mislim da neću nastaviti terapiju.
Mentalno zdravlje preskup mi je luksuz.
Ne, neću te sad napustiti.
Depresija je ozbiljna tema.
Nastavi piti lijekove koje sam ti poslala.
Obećavam da ćeš biti dobro.
Svi će biti šokirani saznanjem da je slavni Vuk zapravo žena.
Nitko ne smije znati.
To su bili moji uvjeti. Bez intervjua i fotografiranja.
Doći ću na izložbu, ali samo kao gost.
Bilo bi nepristojno ne pozdraviti osobu koja je omogućila sve ovo.
Gđa Williams obožava vaš rad.
Jasno, želim je upoznati. Zaista sam joj zahvalna.
Ali samo ona, molim vas.
Naravno.
Ja sam najbolja u ovom kraju
-Bok! -Moj glas…
Zdravo.
Opa! Tropska oluja sjecka rajčice?
Tako je.
Kako si?
Nemoj, nije još gotovo.
Divno sam, kao uvijek.
Kao rijetko koja.
Tražio sam stanove.
Nije jeftino, ali nije ni preskupo, mislim da ću se snaći.
Opusti se, plavušane.
Znam da je kod mene skučeno
i da ćemo si početi ići na živce,
ali o tom potom.
-Zašto ne bismo… Prestani. -Čekaj.
Pazi na varivo, moram pronaći svoj punjač.
-Mobitel ti je umro. -Da.
VUK POSUĐENI ŽIVOTI
Trebao sam biti vidovnjak.
Predvidio sam da će ovo biti hit. I pogledaj.
Gđa Williams je ovdje.
Želi vas upoznati.
Idite.
Idite i udahnite svoj uspjeh.
Čak i ako je anoniman.
To treba svakom umjetniku.
Idite.
Kriste.
Sigurno su skupe.
Ne znam, terapeutkinja mi je sredila popust.
Ona pošalje recept, a ja ih samo kupim.
I kako ti se sviđa internetska terapija?
Radim to da udovoljim tati.
Nakon svega, ne volim prekapati po prošlosti.
Onda pođi sa mnom.
Idem po svoj lijek.
Idemo.
Briljantno.
Emotivno.
Originalno.
Hvala što si nam podarila svoju umjetnost, Vučice.
Hvala vama što ste postavili ovo u tako kratkom roku.
To mi je posao.
Ja ostvarujem nemoguće.
Iako postoje stvari koje ni sav novac svijeta ne može ostvariti.
Na što mislite?
Na odustajanje od anonimnosti.
Neću te nagovarati da se otkriješ.
Shvaćam da je misterioznost dio tvog umjetničkog identiteta.
Hvala.
No zamolit ću te da poslije pođeš sa mnom na jedno okupljanje.
Petit comité.
Bit će utjecajnih ljudi koji mogu pomoći tvojoj karijeri.
Umjetnici, vlasnici galerija, kritičari.
Jesi li dobro?
Jesam.
Da, dobro sam.
Simóne.
Puno je prošlo.
Kad sam te ugledala skoro sam se onesvijestila.
Kako si me našao?
Jednom si mi rekla:
„Volim vukove, imamo istu naviku.”
Zavijanje prema Mjesecu.
Rekla si da bi ti to bilo umjetničko ime.
Vuk.
I…
grad je prekriven znakovima.
Tresem se.
Također.
Suludo je sve što se dogodilo, zar ne?
Prekrasna si.
I ti.
Mislio sam na tebe danju i noću.
Ne govori mi to.
Samantha?
I Lucas? Kako su?
Dobro. Pa…
Koliko mogu biti. Ali ide na bolje.
A ti?
Živjela sam pod drugim imenom.
No bila sam nasmrt uplašena.
Znaš i sam.
Pokušao sam ti pisati… tisuću puta,
ali nevidljiva me ruka zaustavila.
I ja sam ti htjela pisati tisuću puta.
No držala sam se dogovora.
Distanca, vrijeme i šutnja.
Da bi rane zacijelile.
A tvoje srce?
Kako je?
Ovo srce pripada tebi.
Znaš to.
Iz više razloga.
Prijatelj ti kasni.
Ne tresi se, ja nas čuvam.
Rekao je da će doći.
Dobro.
Želiš malo?
Ne.
-Koji ti je? Gdje si dosad? -Evo me.
-Imaš lovu? -Imaš robu?
Naravno. Da vidim.
Digao si cijenu.
-Bježi! -Trči!
Policija! Stanite!
Jebote!
Ulazi!
-Stani! -Hajde!
-Simóne. -Dođi ovamo.
Hajde.
Ne mogu vjerovati.
Sad si ovdje.
Hej, pogledaj me.
Volim te.
Ljudi su vani.
Neka piju šampanjac.
Dođi.
-Hej… -Što je?
Ne želim te izgubiti.
Nisam to mogla podnijeti, Simóne.
Samantha!
Nicky!
-Što je? -Samantha.
-Što se dogodilo? -Ne znam.
Samantha!
Sammy?
Bellissima.
Koja ti je najdraža?
-Najdraža fotografija? -Da.
Ova. Gdje si je fotografirala?
-U Istanbulu. -Oprostite, gđa Williams vas čeka.
Recite joj da dolazim.
-U redu. Oprostite. -Hvala.
Žena koja je financirala izložbu ima okupljanje kod sebe. Moram ići.
Bez brige, nikakav problem.
Dođi sa mnom.
Stvarno?
Neću ti smetati?
Smeta me samo, g. Simón, kad niste pored mene.
Idemo.
-Da? -Da.
Oprosti.
Lucas zove.
Bok, Lucase. Što?
Što?
Što se dogodilo?
Dobro, slušaj. Je li Nicky kod kuće?
Stižem.
-Što se desilo? -Samantha se onesvijestila.
Kako to? Bolesna je?
Ne, ali osjeća se loše već nekoliko mjeseci.
-Idi k njoj. -Da?
Ako ćeš moći poslije, čekam te ondje.
-Dobro. Naravno. -Poslat ću ti lokaciju.
Ne mogu vjerovati.
Ni ja.
Idi.
Nicky.
-Je li sve u redu? -Da, ne brini se. Bolje joj je.
-Dala sam joj juhu, odmara se. -Dobro.
-Tata. -Ja ću je paziti.
-Hvala. -Nema na čemu.
Bok, tata.
Kako si?
Bolje sam.
Da?
Da, Nicky je dramatična.
Mislim da samo nisam dovoljno jela.
Malo sam doručkovala.
-Što je? -Opet droga?
Što? Ne.
Ne pitam. Govorim ti da to nije rješenje.
Ne drogiram se.
-Sigurno? -Da.
Uzimam samo prepisane tablete.
Možda je to bila nuspojava lijekova.
-Teško mi je zaboraviti. -Znam.
No proći će.
-Lucase! -Stižem!
-Bok, mali. -Kako si?
Dođi, sjedni.
Htio sam vam reći da sam sreo nekoga.
Koga?
Camilu.
Camilu?
Zašto nije došla? Nisi je doveo?
Camila je imala izložbu.
Sreli smo se
i pozvala me na okupljanje večeras.
Zašto nisi otišao?
Taman si mi javio što je bilo sa Samanthom.
-Dobro sam, tata. -Dobro je.
-Idi Camili. -Moraš.
Čekajte.
Bok, Simóne.
Kako je Samantha?
Nadam se da nije ozbiljno i da ćeš doći. Pozdravi ih.
-Baš slatko. Moraš ići. -Stvarno.
Jeste li sigurni?
-Da, idi. -Ona je dobro.
Da, sasvim sam dobro.
-Volim vas. -Vidimo se.
-Pozdravi je. -Zabavi se.
Hvala.
Camila.
Izvolite.
Odsad će ti život biti drukčiji.
Fernando i Dominic posjeduju galeriju u Madridu.
-Drago mi je. -Slavni Vuk zapravo je žena.
Veselim se suradnji s vama.
Uživaj u uspjehu.
Hvala.
-Živjeli! -Živjeli!
Zdravo.
-Što ima? -Sve u redu.
Vi ste g. Simón Duque, zar ne?
-Da. -Očekuju vas. Dobro došli.
Vrlo ste ljubazni, hvala.
Ispričavam se.
Dobro došli, g. Duque.
Ovdje sam s…
Camila će doći uskoro.
-Želite li piće? -Ne, hvala.
-Dobro došli. -Ispričajte me.
Što ima, Checo?
Dugo se nismo vidjeli, seronjo.
Izgledaš kao da si vidio duha, ali to sam samo ja.
Dođeš u moju zemlji, a ne javiš se?
Ni poruka na WhatsAppu. Nismo li bili kompići?
Pustite me.
Oprezno.
-Nemoj ni pokušavati. -Što ima?
Nemoj ni pokušavati
jer su Saturno i Garabato brži od metka.
Hoćeš?
Pokret! Brzo!
Smiri se, stari.
Prekini s glupostima.
Mariachi je bio jasan. Želi ga u jednom komadu.
Idući će put dobiti metak u glavu.
Simóne, gdje si? Čudi me da još nisi stigao.
Ljudi su ovdje tako dosadni.
Želim te vidjeti.
Ne plači, Checo. Ne budi pizda.
Nisam te jako udario.
Netko te želi vidjeti.
Idemo. Hajde.
O, Michaele.
Bok.
Volim tvoj osmijeh.
Eva?
Što radiš ovdje?
Dobro došla u Meksiko.
Netko te jedva čeka vidjeti.
Dobro izgledaš za mrtvaca,
suprugo.
Znao sam da ćeš biti uzbuđena kao i ja.
Čestitam na izložbi,
Vuče.
Sve je planirano od samog početka.
Svaka minuta.
Prijevod titlova: Filip Lažnjak