Hmm…
Ah…
Гей!
Привіт…
Усе гаразд?
Е-е-е… Так. Я жива. Ем…
-Комп'ютер Гаукура – а він…? -Він тут.
А як він…?
У нього сильне отруєння. Його ввели в штучну кому. Але… він одужає.
Добре.
Ну а… Як інші?
Територію закрили.
М…
Поки що тільки газ.
Невідомо, що далі: чи буде попіл чи навіть лава.
Угу.
Слухай. Я бачив ваші цифри.
І ця знахідка лякає.
Розлом розширюється?
Ми повинні щось робити. І… якомога швидше.
Якщо ми оголосимо про цунамі, це вплине на мільйони людей.
На різних материках.
Лише евакуація коштує мільярди.
І людських життів, якщо зчиниться паніка.
Угу…
-А якщо нічого не станеться? Що тоді? -Нічого не станеться? Нічого…
Вже сталось! Це вже відбувається!
Треба більше доказів. Більше даних.
-Це вже не наука. А дійсність, і треба… -Я тут вирішую, що наука, а що дійсність!
Уявляєш, що буде, якщо ми помилимось?
Якщо інститут знову заб'є тривогу, люди втратять віру в нас.
Як ти не розумієш, які це ризики?
У дві тисячі четвертому мені було… мені було десять.
І ми поїхали… в Таїланд, на Різдво, із родиною.
Ти пережила цунамі?
Батьки… посадили мене й мого братика на… крихітний дах…
а самі… тримались за нього.
Проте… брудна й каламутна вода
була настільки сильною,
що… змила їх, просто в нас на очах.
Альваро, це зруйнувало наші життя.
-Мені прикро… -Не попередили.
Нас вдарило хвилею.
І… якби попередили,
якби вони знали, наші батьки були б живі.
Важлива кожна година. Треба…
треба повідомити всіх,
і нехай вони самі вирішують, що робити.
Будь ласка.
Після тисяча дев'ятсот сорок дев'ятого року
мирний і тихий острів Ла-Пальма перетворився
на бомбу уповільненої дії.
Під час виверження в тисяча дев'ятсот сорок дев'ятому відбулася серія
потужних землетрусів,
які призвели до утворення зони розколів уздовж вулкану.
Тепер увесь схил гори – однією суцільною масою
– може посунути в океан.
Схоже, що скоро вона обвалиться повністю.
І ключове запитання не в тому, чи це станеться, а коли.
ЛА-ПАЛЬМА
Привіт! Де ти була?
Я… е-е… Я просто… А ти де?
Спостерігаю за черепахами. Вони острів покидають.
Еріку…
Кажуть, це через викид газів. Тобі щось про це відомо?
Ері-Еріку, будь ласка, ти можеш…
приїхати до мене на роботу? Дещо обговорити.
Так. Щось трапилось?
Ні, але… просто приїжджай.
-Гаразд. -Добре.
А ліворуч забрала?
Авжеж.
У мене, до речі… також є така риса.
Так? Заінтригувала.
Так. Що ж… Завжди, коли мені пропонують те,
чого я насправді хочу, я… відмовляюся.
А чому?
Не знаю.
Шарлотта, до речі. Але всі кличуть мене Чарлі.
Сара.
Приємно.
Дуже.
То е-ем… Сьогодні граєте знову? Бо… якщо так, я… приєдналася б.
Дай номер.
Що?
Мобільного.
О. Гаразд.
Все. Тепер ми друзі. Можна дзвонити.
Добре!
Тоді… я… напишу, коли зберемось.
Добре.
Круто! Буде круто! Е-е-м… На вигляд, це весело. Я бачила відео у Снеп-Меп,
яке виклали вчора.
Е, е-е-е… Хто виклав? Покажеш?
Так.
Ось.
Подаєш? То давай. Давай. О! Отак!
-Клас! -Дідріку!
Якого біса ти виклав мене в мережу?
Що?
Недочуваєш чи що?
-Про що ти? -Я просила не постити!
Гей…
Смієшся! Видаляй! Негайно. Я ж просила.
Це ти здала?
Просто видали. Чуєш?
-Добре. Добре. -Якого біса? Можеш хоч раз мене послухати?
А то що? М?
О! Відчепись! Так роблять тільки йолопи!
-У мене ще багато чого! -Але… Пішов ти!
-Послухай! Хоча б раз у житті! -Гей! Гей, гей, гей. В цьому немає нічого
такого. Всього лише кілька наших відео з пляжу.
Я сказала, видали їх! Я серйозно! Видали їх! Який же ти…!
-Я просто лежав собі й знімав. -Гей, гей.
Чому ти завжди все вирішуєш?
-Я так вирішив? -Так! Я сказала, не треба…
-Альваро… -Очільнице.
То що ви можете мені сказати щодо викиду газів?
-Ми тут не через викид газів. -Якщо почнеться
виверження, гора може розколотися –
і матимемо справу з потенційним зсувом і цунамі.
Тільки не кажіть, що ми знову про це говоримо.
Будь ласка, скажіть, що вона просто марить.
Розлом тягнеться кількасот метрів.
І він проходить через усю гору.
Маріє вчора виявила.
Так. Гора розколюється просто в ці хвилини.
Що ж… А наскільки… ви впевнені?
Справа серйозна. Є підстави вважати, що ми на порозі великої катастрофи.
«Підстави вважати»?
Так.
Але точно не знаєте.
Про таке неможливо знати точно. Це природа, а не математика.
Коли ви заявляли про це минулого разу, тисячі людей покинули острів.
По-вашому, я забув про це?
Необґрунтовано! Я ледь не втратила посаду!
-Даруйте, але… це лише… -Ні, не виправдовуйтесь.
Ви не усвідомлюєте наслідків, якщо не діяти…
Маріє. Маріє. Маріє.
Слухайте. Домовтеся про зустріч із урядом.
А доти я жодного слова публічно не скажу.
Та я повинен з ними зустрітись.
Людям може загрожувати страшна небезпека.
Гей!
Привіт. А Сара?
Думаю, пішла до себе.
Ясно.
М-м-м.
До речі, я думав піти й забрати машину.
Можна зробити так, як ти пропонувала.
-Що? -Ну, ми… під'їдемо, а далі в гори.
Я бачив у Ґуґлі – там казково.
О.
І подивимось на дизайнерські готелі, якщо захочеш.
Так, нехай.
-Поїдемо? -Добре.
Так! Млинці з сиропом – пальчики оближеш. Хоч би дефібрилятор був поруч.
Уже маєте плани на день?
Власне, ми саме хотіли піти… погуляти… по горах.
Е-е, про це можете забути.
Що?
Так, там був якийсь викид газів і так далі, й… навіть загиблі, пишуть, є.
Ні…
Дорогу закрили.
-Справді? -Угу.
Але… Головне, що утікач знайшовся, так?
Ти неабияк злякався.
-Та то я… -Я все розумію. Там такі течії. З ними
жартувати не можна. Краще взагалі в тому місці до води не підходити. …Віднесуть –
і оком кліпнути не встигнеш. Але дякувати Богу, все обійшлося.
Та ні. Ні, ні, ні.
Поговоримо про це потім. Ми тут… обідаємо.
Так. М-м-м.
А не хочеш помалювати на балконі? Так, йди.
Отже.
Ми сиділи вчора ввечері, я запитала, як минув твій день, і ти спокійно такий:
«Цікаво. Тобіас був лише в басейні».
А Тобіас, виявляється, загубився. Чому раніше мені не сказав?
Ми так гарно провели вчора вечір. Якби я щось сказав, то його не було б.
То по-твоєму, краще збрехати?
Ти собі навіть брешеш!
Ой, будь ласка.
Ні. Я кажу, як є. Ти навіть перестав ходити до лікарки, бо знаєш, що вона тобі
-скаже. Ти просто не хочеш… змінюватись! -Та Господи!
Ні. Це ти… Скільки разів я щось пропонувала,
хотіла відкрити нові перспективи? Ти не долучився до жодних курсів,
що я знайшла!
Курси?
В нас угода! Працювати над тим, щоб ставати ближчими одне з одним.
Пробувати щось нове. А що натомість, коли ми сюди приїхали?
Стейк, пиво, басейн!?
Я, я, я, я не розумію, як ти можеш скаржитись! Я піклувався про Тобіаса всю
осінь, щоб ти в цей час могла стати «кращою версією себе». І яка подяка? Яка?
Щойно сіли, - як ти починаєш фліртувати з іспанцем?
А.
Так. Ти постійно жалієшся. Так. Готель недостатньо хороший, пляж недостатньо
хороший, я недостатньо хороший. Все не так! Постійно! Тобі начхати на життя, яке
в нас є! Ти його соромишся. Я не змінився! Я досі той самий! Так!
Але це не так! Це не…
А довбане его в твоїй голові… Це…
-Довбане его. -…Все псує. Так.
Заради бога. Я сімнадцять років несу відповідальність
за своїх дітей!
Угу…
А тобі, трясця, не видно, що Тобіасу потрібна допомога. І коли мені нарешті
вдалося створити довкола нього систему; коли в мене з'явилось трохи часу, щоб за
багато років вперше почути себе…
М. Відповідальність за дітей? А дочку бачиш? Ти її бачиш?
Ти бачиш, як вона сидить у кімнаті, день-у-день,
просто ховаючись від усіх? Ні. Вона страждає!
Краще тобі піти. Налий собі вазу пива.
Гей.
Ми плавати?
Так. Бігом… по плавки.
Єнніфер… Давай… просто…
Стій…
-Чому ти плачеш? -Тс.
Це означає, що мені не можна нічого казати?
Так. Добре. А де маска?
М.
Добре. Що ж… ходімо плавати.
Спілкувався з представниками Міністерства навколишнього середовища.
М?
-Сприйняли це дуже серйозно. -Ще б пак. Хочуть, щоб ми якомога
швидше надіслали їм звіт про ситуацію.
-А якщо щось трапиться? Треба… -Інакше ніяк.
І… Анно, проаналізуй дані, отримані вчора.
І постав усіх, кого зможеш, моніторити гору.
-Авжеж. І Марі, твій брат чекає. -Так…
Привіт!
Гей. Куди ти зникла? В тебе… все гаразд?
Я в порядку. Просто я… Попереду купа роботи, тож…
Е-е, насправді я тут дещо подумала і тому… Я дуже хочу – тобто, я думаю… тобі краще…
повернутися в Норвегію.
Зараз же піду й куплю для тебе квиток.
Добре. Але чому раптом? Навіщо… Що ти намагаєшся сказати?
Просто… Я завжди в роботі і не завжди… маю час наглядати за тобою.
Тож краще їдь додому і займайся своїм життям. Самостійно.
Наче в тебе страх яке цікаве життя!
Так. Добре.
Думаєш, я не чую вночі? Коли тобі сняться кошмари.
В тебе немає друзів. І хлопця.
Я навідуюсь до тебе. Я поруч. А ти навіть не намагався зібратися й підтримати мене.
Чи подумати хоча б: «М-м, а як там Маріє?»
Добре, гаразд, але…
Так. Але приходиш… з надією ще трохи пожити на мої гроші;
і щоб я нагадала записатися до психіатра.
Я щаслива… коли ти щасливий, бо я, трясця, боюся, що ти щось собі заподієш,
-коли знову впадеш у депресію. -Так не можна… Це…
Ні. Це ти не думаєш ні про кого, крім себе! І це ти…
використовуєш нашу травму як привід, щоб ні за що не відповідати!
Не хочеш мене у своєму житті? Тоді так і буде.
Е… Еріку. Еріку! Пробач, пробач, пробач.
Я не це мала на увазі. Не так все мало бути. Геть не так.
Обіцяй мені – хай там що – повернутися до Норвегії.
Чому?
Марі?
Є ризик цунамі.
Що завгодно, щоб мене спекатись. Та ти хвора на голову!
Ні, я знаю, я знаю! Я розумію, як це звучить, але ти маєш мені повірити!
-Якого біса. -Еріку!
Трясця.
Що у вас?
Ти маєш це побачити.
Поштовхи.
Почалися досить глибоко. Ми вже звикли – це відбувається постійно.
Але тепер… вони виникають дедалі вище.
І поглянь – температура досі дуже низька.
Схоже, це попіл.
Можливо, починається виверження.
Маріє, промонітор розлом, будь ласка.
Так, ем…
Так, він… досі розширюється. Хоча й повільно.
Від виверження він розкриється повністю.
Кол-центр МЗС. Як я можу вам допомогти?
Отже, ви загубили свій паспорт у Римі. М-м-м.
Ясно… Ви вчора були в нічному клубі, і ваш друг не повернувся в готель? М-м. На
жаль, жодна поліція не шукатиме двадцятип'ятирічного норвежця, поки не
-минуло трьох днів. -Так, авжеж. Дякую.
Якщо… М.
Якщо до завтра він не знайдеться, подзвоніть нам знову. Добре. Дякую.
-Єнсе, що це було? -Чув щось про їжу на робочому місці? У
тебе майонез біля рота. І зроби щось із одягом. Прийшов на роботу ніби
після чотирьох днів гулянок і без душу.
Зрозумів.
Вибач.
Дякую. Я вже божеволію поруч із ним.
Що ж… Я бачила, ти працюєш на Різдво.
Так.
Ще й не одну зміну.
Так, в багатьох діти й так далі, тож я вирішив… працювати.
Так. Нам самотнім доводиться найважче.
Я здаюся самотнім?
Знаєш, я маю передзвонити… одному… норвежцю… в Китаї.
Так. Єнс Увдал.
Привіт, дядьку Єнсе. Привіт, це Сара.
Привіт, Саро! Гей, радий чути.
Як Ла-Пальма?
Слухай… я… хочу позичити… трохи грошей.
Так, добре… А навіщо?
Мені… дуже потрібно.
Е-е…
Ти завжди мені багато чого давав, тож я подумала, що…
Дзвониш мені, бо не можеш отримати цього від Єнніфер,
але я маю знати, навіщо ці гроші.
Мама… та… Фредрік, вони… сваряться.
І я…
Я не можу цього терпіти, тож я… Я купила… е-м… собі квиток до Мадрида…
Проте… мені не вистачає грошей, щоб доїхати додому, тож…
Саро, не роби цього. Не сідай у літак, тому що… Я подзвоню Єнніфер, і ми
-вирішимо… -Ні! Ні, ні.
Тоді мені доведеться. Я поїду в Мадрид, а тоді. Я сама це владнаю. Е-е…
Саро? Чекай.
ЄНС
…Рейс… до Мадрида.
Незабаром почнеться зліт, тому, будь ласка,
займіть свої місця і пристебніть паски безпеки.
Ручна поклажа зберігається під сидінням, а також у відділенні над головою.
Палити в салоні літака суворо заборонено.
Переліт триватиме дві години п'ятдесят хвилин.
ВИБАЧ ЗА ТЕ, ЩО СТАЛОСЯ. МЕНІ ШКОДА
ТИ МЕНІ ПОДОБАЄШСЯ. ЧАРЛІ
ДЯДЬКО ЄНС
ВІДХИЛИТИ
Підземні поштовхи частішають, і дуже високо.
Може вибухнути будь-якої миті, Альваро.
Дзвоніть у транспортне управління. Нехай заборонять усі польоти.
Від хмари попелу перестануть працювати двигуни, і літаки розіб'ються.
Диспетчерський пункт Ла-Пальма, еко-зулу-зулу, сім-п'ять-п'ять,
дайте дозвіл на зліт.
Смуга три-шість. Готовий до вильоту.
Еко-зулу-зулу, сім-п'ять-п'ять.
Даю дозвіл на зліт зі смуги три-шість.
Якщо він ще трохи посидить у воді… в нього зябра виростуть.
Оце так життя, так? До речі, ти чув, що вдома два градуси і мокрий сніг?
-Так… -Ні, Різдво вже не те, що колись. Та мені
здається… це зміна клімату. Але тут гарно! Тож. Шукай можливості серед труднощів.
Чорт забирай…
Будь ласка! Всі зберігайте спокій! Це просто виверження попелу.
Не варто хвилюватися.
Що трапилось?
Тобіасе! Виходь. Ходімо в номер.
Господи.
Еко-зулу-зулу, сім-п'ять-п'ять. Припинити зліт.
Що? Повторіть.
Еко-зулу-зулу, сім-п'ять-п'ять. Повторюю, припинити зліт.
-Злітної смуги не вистачить. -Еко-зулу-зулу,
сім-п'ять-п'ять, нам не вистачить смуги.
-Повторюю: не вистачить злітної смуги. -Попереду велика хмара
попелу. Припинити зліт!
Еко-зулу-зулу, сім-п'ять-п'ять. Вже пізно, ми в повітрі.
ЄНС ПРОПУЩЕНИЙ ВИКЛИК
Фредріку!
Єнс дзвонив. Сара поїхала в аеропорт.
Що?
Ти впевнена?
Її… її паспорта немає, телефон, скоріше за все, вимкнений,
а її літак просто в ці хвилини вирушає… до Мадрида.
Мадрид? Що ти… Навряд чи літакам дозволять злітати.
Так.
Треба їхати в аеропорт.
Так.
-Е… Ти по ключі, а я подбаю про Тобіаса. -Зараз. Прокляття!
Арнте? Посидиш із Тобіасом?
Телефонуй у Мадрид. І зв'яжи мене з Інститутом.
-Негайно. -Так, біжу.
…Кількість загиблих у найближчі кілька годин.
Національність пасажирів поки що невідома,
але з огляду на те, що Ла-Пальма є популярним
місцем відпочинку,
серед постраждалих будуть, переважно, туристи.
Усі повітряні перевезення заборонено. Місцева лікарня готується
приймати постраждалих.
Наразі офіційної інформації щодо кількості загиблих та поранених
-від влади Іспанії немає. -Що це?
…Та найближчі кілька годин ця цифра стрімко ростиме.
Авіакатастрофа кілька хвилин тому. На Канарах. Ла-Пальма.
-The nationalities of the passengers -Remain unknown,
-Рейс до Мадрида. -…Але з огляду на те, що
Ла-Пальма є популярним місцем відпочинку.
Що там?
Це був літак до Мадрида, він розбився. І. Ем. Тих, хто вижив, везуть до місцевої
лікарні. Може, замість аеропорту відразу туди?
-Що? -Так. Сідай.
Так.
Але… спробуй додзвонитись.
Ну ж бо, Саро. Ні, автовідповідач.
Все одно дзвони ще.
Саро? Ні, не вона. Що там?
Туди.
Це Сара?
Можливо.
Даруйте! Даруйте! Я маю знати – це не моя донька?
-Ви були в літаку? -Ні, але… там когось оперують…
-Її звати Сара Увдал! -Єнніфер?
Я розумію, але благаю, ви можете… можете хоча б перевірити, чи це вона!?
Єнніфер, заспокойся. Єнніфер…
-Я розумію. Але скажіть нам щось. Прошу. -Прошу… Наша дочка…
-Я розумію. Мені просто потрібно… -Мусить бути якийсь
-список! Там була моя дочка! -Добре,
добре, добре. Ми підемо. Ми підемо.
Ні, я маю знати! Ні, маю знати! Ні! Ні! Я хочу знати, де моя дочка!
Ключове запитання не в тому,
чи це станеться… а коли.
За кілька днів, за кілька тижнів…
Послухайте нас… міністре. Немає «за» і «проти».
Єдине запитання, яке зараз стоїть – це скільки життів можна врятувати.
Так, але це лише попіл, і це траплялося раніше.
Тріщина розширюється просто в цю мить.
Але евакуація також становить ризик для життя людей.
Треба знати точно.
Якщо… виверження… перейде від попелу до лави…
мине кілька години.
І скелі завбільшки з Мангеттен посунуть у море.
-Наслідки тоді… -Ми не можемо попередити людей,
не підготувавшись. Почнеться хаос.
Я благаю. Зробіть щось.
І просто зараз.
Ми починаємо підготовку.
Я своїх рідних… уже попередив.
Вони на човні, покидають Ла-Пальму.
Раджу всім зробити те саме.
Що?
На що ти натякаєш?
Аеропорт закритий, але пороми поки що працюють.
Літаки досі залишають Тенерифе.
Проте…
Я ще побуду тут, стежитиму за ситуацією.
Але ми без тебе не поїдемо.
-Анно. -Альва-…
Я для себе вирішив.
Йдіть. Ідіть.
Знайди свого брата.
І забирайтеся.
Ніхто не мусить проживати це двічі.
БАР ЛЕБО
Агов!
Еріку?
-Привіт, ви подзвонили… -Чорт.
Це список пасажирів літака.
Біля тих… хто в лікарні, стоїть галочка.
А решта – зниклі.
СПИСОК ПАСАЖИРІВ
УВДАЛ САРА
Тобто… зниклі?
Вони були в носовій частині літака.
У тій, яка вибухнула.
Ви розумієте?
Е-ем… Е-е… ні. Але ж… бувають помилки. Я… Якщо перевірити?
Якщо є зниклі, може, обшукати місце падіння й…?
Ні. Це неможливо.
Але ж…
Вам краще поїхати додому.
Тобто, в готель…
-Але, але, але… -Я зв'яжуся з вами, коли
матиму більше інформації.
Співчуваю.
Це вулканічний острів, але все добре.
Коли вже закінчиться цей попіл? Він скрізь.
Ніхто не знає. Сьогодні вечерю подадуть у ресторані.
Ну як? Тепер зрозумів, про що це?
Чом би й ні?
Люди ще не були на самісінькому дні океану.
І ніхто не знає, що там насправді.
Але я впевнений, ти знаєш.
До речі, ви знали, що влітку я ніколи не запливаю далі, ніж…
Є новини?
Вона в безпеці. Вийшла з літака. Виникло непорозуміння. На разі це все.
Я рада.
Так.
Головне, що вона жива, бо… Так.
Так.
Хочеш поговорити?
Ні! Ні. Мені треба просто… трохи поспати.
З самого ранку на зміні.
Добре.
Добраніч.
Слизько!
What the fuck?
Привіт.
Слухай, вибач за… той випадок.
Просто…
батьки не знають, що я тут.
Так. Це тупо постити твої фотки.
Я не святкуватиму з ними Різдво.
Хотіла втекти якнайдалі.
І ще… я їх насправді й не знаю зовсім.
Просто ми… затусили.
Ти чула… про літак, який упав?
Я… була на борту.
Що? Жартуєш?
Я зійшла.
А чому?
Отримала твоє ес-ем-ес.
Реально?
Як ти?
Та…
Я скучила.
Збагнувши… що літак… розбився, і що я мала бути там, я раптом подумала.
Я можу померти будь-якої миті.
Тож… треба припинити… намагатися все постійно контролювати й…
Я більше не хочу боятися. І не треба…
відкладати на потім.
Що відкладати?
Ти мені подобаєшся.
І мені цікаво… ну… чи це взаємно.
В цьому сенсі.
Або ж… я повна… Я дурепа… яка… не так зрозуміла.
Гей! Еріку, де ти?
Гаразд. Добре, я їду, але… залишайся там, добре?
Ви пізно приїхали. Ми насилу його тримали. Розніс тут усе.
Та розслабся ти. Я просто. Я просто піду, домовились?
Гей! Гей, гей, гей. Гей, ні. Еріку?
-Відійдіть. -Я заберу його. Прошу. Ні, ні, ні. Ні, ні.
Я його сестра, чуєте? Він приймає ліки.
Будь ласка, прошу. Ні, Еріку. Віддайте його мені. Ви тільки нашкодите.
-В машину. І не пручайся. Назад, я сказав! -Еріку. Еріку!
Сеньйоро! Сеньйоро!
Вибачте.
Ви також їдете з нами.
-Ви не… Що ви робите? Гей, прошу! Ні! -Відпустіть її!
Назад.
Маріє!
Еріку! Прошу тебе, тікай з острова? Чуєш? Я відразу за тобою. Тільки… тікай звідси!
Еріку! Еріку!