- Bună! - Bună!
Ești bine?
Da. Sunt în viață…
- Computerul lui Haukurs. E… - E aici.
Pot să-l văd…
S-a intoxicat grav. L-au băgat în comă indusă.
Dar o să fie bine.
Bine. Și…
Și ceilalți?
Au restricționat accesul.
Momentan, sunt doar gaze.
Nu știm dacă va continua, dacă va apărea cenușă sau chiar lavă.
Am analizat măsurătorile.
- Ai găsit ceva tulburător. - Fisura încă se extinde?
Știi că trebuie să faci ceva. Și… trebuie s-o faci acum.
Vorbim despre o avertizare de tsunami care afectează milioane de oameni.
Pe continente diferite.
Doar evacuarea poate costa miliarde
și ar muri oameni dacă s-ar provoca panică.
- Dacă nu se întâmplă nimic? - Nimic?
E chiar acolo! Se întâmplă chiar acum!
Ne mai trebuie probe și date.
Nu mai e doar știință, e realitatea.
Eu decid care e realitatea în cazul ăsta!
Înțelegi consecințele unei greșeli?
Dacă institutul creează iar panică, oamenii își pierd încrederea în noi.
Nu înțelegi ce este în joc.
În 2004, aveam zece ani
și petreceam Crăciunul în Thailanda, cu familia mea.
Ai prins tsunamiul?
Eu…
Părinții mei ne-au pus pe mine și fratele meu pe un acoperiș mic
și au încercat să se țină bine.
Dar… apa maro și murdară a fost atât de puternică, încât…
i-a luat de sub ochii noștri.
Álvaro, ne-a distrus viețile.
- Îmi pare rău! - N-au avertizat.
Valul ne-a lovit în plin.
Dacă ar fi avertizat, dacă ar fi știut, ai mei ar fi fost în viață.
Fiecare oră contează.
Trebuie să anunți oamenii și să-i lași să decidă ce vor să facă.
Te rog.
Din anul 1949, liniștita insulă La Palma e o bombă cu ceas.
În timpul erupției din 1949, a avut loc o serie de cutremure puternice
și s-a format o falie de-a lungul vârfului vulcanului.
Tot versantul muntelui se îndreaptă ca un întreg spre ocean.
Pare să fie aproape de alunecare.
Întrebarea importantă nu e dacă se va întâmpla, ci când.
- Bună! Unde ai fost? - Bună…
Nu, eu… Dar tu unde ești?
Mă uit la țestoase,
dar pleacă de pe insulă.
Erik!
Cică ar fi din cauza gazelor.
- Știi ceva despre asta? - Erik, poți să…
Ne vedem acasă? Trebuie să vorbesc cu tine.
- Da, despre ce? - E important. Poți să…
- Bine. - Bun.
- Ia-o pe cea din stânga. - Mereu.
Mi-am amintit că pățesc și eu ceva de genul ăsta.
Da?
- M-ai făcut curioasă. - Bine. Deci…
Când cineva mă roagă să fac ceva ce-mi doresc,
n-o mai fac.
De ce nu?
Nu știu.
Eu sunt Charlotte. Mi se spune Charlie.
Sara.
Îmi pare bine.
Foarte bine.
Deci…
o să jucați și diseară? Mă pot alătura și eu.
- Dă-mi telefonul tău! - Ce?
- Telefonul tău. - Bine.
Gata. Suntem prietene acum. Ne putem suna.
Bine!
Te anunț când mergem să jucăm.
Bine.
O să fie distractiv!
Așa pare. Am văzut clipul pe care l-ați postat ieri pe SnapMap.
Cine l-a postat? Pot să văd?
Da.
- Uite! - Ești gata să servești? Hai!
Da!
Didrik!
- De ce naiba m-ai postat? - Ce?
N-auzi bine?
- Ce tot spui? - Am spus fără poze!
Fii serioasă…
Nu râde! Șterge-l! Acum.
- Tu m-ai turnat? - Șterge-l!
- Bine. - La naiba…
Mă poți asculta măcar o dată?
Gata.
La naiba…
Sunteți niște idioți!
- Mai am poze cu tine. - Dar… La naiba!
Ascultă-mă măcar o dată!
- Doar poze cu noi la plajă. - Șterge-le! Știi cum e mama…
- Tu… - Nu…
Álvaro! Ce poți să-mi spui despre emisiile de gaze?
Nu de asta suntem aici.
Dacă erupe vulcanul, muntele s-ar despica
și ar putea provoca o alunecare de teren și un tsunami.
Nu-mi spune c-o să purtăm iar aceeași conversație!
Te rog, spune-i că vorbește prostii.
Fisura are sute de metri lungime
și trece prin munte, până jos.
A dat ieri de ea.
Da. Muntele se despică chiar în acest moment.
Așadar… cât de siguri sunteți?
E grav. Avem motive să credem că ne confruntăm cu o catastrofă majoră.
- Motive să credeți? - Da.
- Deci nu știți? - Nu putem fi 100% siguri.
Vorbim de natură, nu e matematică.
Ultima dată când ai spus asta public, mii de oameni au plecat.
- Crezi că am uitat? - Fără motiv! Aproape m-a costat slujba!
- Îmi pare rău, dar e… - Nu vă pare.
- Știți ce se poate întâmpla dacă nu… - Marie!
Ascultă. Trebuie să aranjezi o întâlnire cu guvernul.
Nu voi spune nimic public până atunci.
Dar trebuie să le vorbesc.
Oamenii ar putea fi în mare pericol.
Bună!
Bună! Unde e Sara?
- Cred că s-a dus în camera ei. - Bine.
M-am gândit să merg după mașină.
Facem ce ai sugerat tu?
Ce?
Putem face o plimbare pe munte.
Am căutat pe Google, e magic.
Ne putem uita și la hotelurile de designer.
Da, bine.
- S-o facem! - Bine.
Clătitele cu sirop sunt delicioase aici.
Sper că au și defibrilator.
Ce planuri aveți pentru azi?
Ne gândeam să mergem la o plimbare pe munte.
Puteți să vă luați adio.
De ce?
Da, a fost o emisie de gaze acolo…
Am citit că au murit niște oameni.
- Nu… - E închis acum.
- Serios? - Da.
Bine că l-am găsit ieri pe băiat.
Erai destul de stresat.
Da, dar…
- Am înțeles. - Da.
Nu e de glumit cu curenții ăia de apă.
Să nu vă puneți cu ele, sunt puternice.
Vorbim mai târziu! Trebuie să…
- Dar s-a rezolvat. - …mâncăm.
- Da. - Da…
Vrei să desenezi pe balcon?
Da, fugi!
Așa.
Te-am întrebat ieri cum a fost ziua voastră
și ai spus: „Grozavă. Tobias a stat numai în piscină.”
Dar Tobias a dispărut pe plajă. De ce nu mi-ai spus?
Urma să mergem să ne simțim bine, nu?
Dacă-ți spuneam, îți stricam seara.
Deci preferi să mă minți?
Te minți și singur!
- Fii serioasă! - Nu, ăsta e adevărul.
Nici la terapeută nu te-ai mai dus, pentru că știi ce ar spune.
Nu vrei să te schimbi!
Doamne!
Nu, dar… Câte lucruri am sugerat
ca să ne ajutăm puțin relația?
N-ai venit nici măcar la un atelier!
Atelier?
Aveam o înțelegere!
Să ne apropiem unul de altul,
să facem mai multe aici, dar tu ce-ai făcut?
- Bere, friptură, piscină! - Nu înțeleg de ce te plângi.
Am stat toată toamna cu Tobias
ca să ai timp să devii tu o versiune „mai bună”.
Și ce mulțumiri primesc?
Cum am ajuns, ai început să flirtezi cu un spaniol!
Eu primesc doar plângerile.
Hotelul nu e bun, plaja nu e bună.
Eu nu sunt bun. Nimic nu e bine! Mereu!
Te piși pe viața noastră. Parcă ți-ar fi rușine.
Nu m-am schimbat. Eu sunt la fel. Da!
Călătoria asta a ta orgolioasă…
- Orgolioasă? - …distruge tot!
Băga-mi-aș!
Am fost responsabilă pentru copiii ăștia 17 ani!
Și nici n-ai văzut că Tobias are nevoie de ajutor.
Am în sfârșit un plan bun pentru el
și, pentru prima dată după ani, am puțin timp
să simt ce am și eu în suflet.
Șaptesprezece ani?
Dar îți înțelegi fiica? Cu adevărat?
Vezi că stă acasă în fiecare weekend, ofilindu-se?
Nu. Nu e bine!
Ai face bine să pleci.
Du-te și bea o vază cu bere!
- Bună! - Mergem să înotăm acum?
Da. Du-te și ia-ți slipul de baie!
Jennifer?
Acum…
Hei…
De ce plângi?
Înseamnă să nu spun nimănui.
Bine.
Ți-ai luat masca?
- Da. - Minunat!
Hai să înotăm!
Am vorbit cu consilierii de la Ministerul Mediului din Madrid.
Iau asta în serios.
Vor să le trimitem un raport cât mai repede.
- Dacă se întâmplă ceva? - E singura cale.
Anna, trebuie să analizezi datele de ieri.
Toată lumea să monitorizeze muntele.
Desigur. Marie, fratele tău e aici.
Da…
Bună!
Bună! Unde ai fost? Ești bine?
Sunt bine, doar că… Mereu e mult de lucru și…
M-am gândit la ceva și…
Cred că cel mai bine ar fi să te duci acasă, în Norvegia.
Pot intra să-ți iau bilet de avion.
Da, dar de ce? De ce aș…
- Ce vrei să spui? - Doar că…
Lucrez tot timpul, așa că n-am timp să am grijă de tine.
Mă gândeam să te duci acasă și să-ți rezolvi singur viața.
S-o rezolv… De parcă viața ta e grozavă!
- Da, bine. - Crezi că nu te aud noaptea?
Ți-am auzit coșmarurile. N-ai prieteni.
- N-ai un iubit. - Măcar sunt aici pentru tine. Am grijă.
Nici n-ai încercat să te aduni,
să-mi fii alături sau să-ți spui: „Cum se simte Marie?”
- Dar… - Da.
Apoi, vii aici și te aștepți să trăiești pe banii mei
și să-ți amintesc când ai programare la psihiatru.
Trebuie să fiu fericită când ești și tu, pentru că mi-e foarte frică
că te deprimi și faci vreo prostie.
- Nu e bine… - Te gândești numai la tine.
Te folosești de trauma noastră ca scuză să nu-ți pese de nimic.
Dacă nu mă vrei în viața ta, nu ești nevoită.
Erik! Îmi pare rău.
N-am vrut să spun asta. S-a înțeles greșit.
Promite-mi că, orice ar fi, te întorci în Norvegia acum.
De ce?
Marie?
Un tsunami e iminent.
Ai spune orice ca să scapi de mine.
- Ești bolnavă. - Nu, știu…
Înțeleg că așa sună, dar crede-mă, te rog!
Erik!
La dracu'!
- Ce e? - Trebuie să vezi asta.
Trepidații. Au început la adâncime mare.
E ceva obișnuit, se întâmplă des.
Dar acum, deodată, se produc tot mai sus.
Dar temperatura e încă foarte scăzută.
Deci e cenușă.
Poate urmează o erupție.
Marie, verifică monitorizarea fisurii, te rog!
Bine.
Da, încă se extinde. În ritm lent.
O erupție ar despica fisura.
Ministerul Afacerilor Externe. Vă pot ajuta?
V-ați pierdut pașaportul la Roma?
Erați într-un club de noapte aseară și prietenul dvs. nu s-a întors?
Nimeni n-ar investiga dispariția unui norvegian de 25 de ani
dacă nu trec măcar trei zile. Dacă…
Dacă nu se întoarce mâine, sunați iar.
Bine. Pa!
- Ce vrei, Jens? - Ai auzit de cantină?
Ai maioneză la gură. Și schimbă-ți hainele alea!
Parcă ai venit nespălat, după o excursie cu băieții.
Am înțeles.
Scuze!
Mersi! Mă scoate din minți să stau lângă el.
Deci…
Lucrezi și de Crăciun?
- Da. - Ai o grămadă de ture.
Mulți au copii, așa că pot lucra eu.
Ei, bine… Noi, cei singuri, ducem greul.
Par singur?
Trebuie să sun un norvegian…
din China.
Da, Jens Uvdal.
Bună, unchiule Jens! Sunt Sara.
Bună, Sara!
Mersi de telefon! Cum sunt Insulele Canare?
Trebuie să împrumut niște bani.
Da, dar…
Pentru ce?
Am nevoie de bani.
Mereu mi-ai dăruit chestii, așa că m-am gândit că…
Jennifer nu vrea să-ți dea bani. Trebuie să știu pentru ce-i vrei.
Mama și Fredrik se ceartă.
Și…
Nu mai rezist.
Așa că am cumpărat un bilet de avion spre Madrid.
Dar nu-mi permit să plec acasă de acolo, așa că…
Nu face asta!
Nu zbori nicăieri.
- O sun pe Jennifer și rezolvăm… - Nu!
Atunci o să…
Mă duc la Madrid și apoi…
o să mă descurc eu singură.
Sara, stai!
Vom începe să ne deplasăm. Luați loc și puneți-vă centurile!
Depozitați bagajele de mână sub scaun și în compartimentul de deasupra.
Fumatul este interzis la bordul acestui avion.
Îmbarcarea s-a încheiat.
ÎMI PARE RĂU PENTRU AZI. REGRET NESPUS.
PENTRU CĂ TE PLAC MULT. CHARLIE
UNCHIUL JENS
RESPINGE
Trepidațiile sunt mai dese, la suprafață.
Poate erupe în orice clipă, Álvaro.
Sună la controlul traficului aerian! Avioanele să rămână la sol în La Palma.
Norul de cenușă le-ar distruge motoarele.
Turnul La Palma, aici EZZ755,
suntem gata de plecare de pe pista 3-6.
EZZ755.
Puteți decola de pe pista 3-6.
Dacă mai stă mult în apă, o să-i crească branhii.
Ce viață bună!
Ai auzit că sunt două grade acasă și zăpadă fleșcăită?
Crăciunul nu mai e ca pe vremuri.
- Nu? - Cred că e de la încălzirea globală.
Dar e minunat aici, așa că fiecare nor are o parte bună.
Fir-ar al dracu'!
Păstrați-vă calmul!
E doar o erupție de cenușă. Nu vă faceți griji!
Tobias! Haide! Urcăm.
EZZ755. Anulați decolarea!
Ce? Puteți repeta?
EZZ755. Repet, anulați decolarea!
Nu ne ajunge pista.
EZZ755, nu ne ajunge pista.
Un nor mare de cenușă e în față. Anulați decolarea!
EZZ755. E prea târziu, suntem în aer.
APEL PIERDUT DE LA JENS
Fredrik.
A sunat Jens. Sara s-a dus la aeroport.
Ce?
Ești sigură?
Pașaportul ei a dispărut și nu răspunde la telefon.
Îl are închis. Avionul ei pleacă acum spre Madrid.
Madrid? Ce tot… N-o să lase avioanele să decoleze.
Nu…
Crezi că…
- Hai la aeroport! - Da.
- Ia cheile, eu caut o bonă. - La naiba!
Arnt? Ai grijă de Tobias.
Contactează Madridul. Și fă-mi legătura cu institutul.
- Acum. - Da.
Încă nu se cunoaște naționalitatea pasagerilor.
Fiindcă La Palma e o destinație de vacanță populară,
printre victime se pot număra turiști.
Toate zborurile de pe insulă au fost anulate.
Victimele sunt trimise la spital.
Deocamdată, nu există informații oficiale de la autoritățile spaniole…
Ce e?
S-a prăbușit un avion.
ERUPȚIE DE CENUȘĂ
Insulele Canare. La Palma.
În drum spre Madrid.
- Ce e? - Avionul către Madrid s-a prăbușit.
Supraviețuitorii sunt transportați la spitalul local.
Mai bine mergem acolo?
- Să mergem! - Da.
Încearcă să suni din nou.
Haide, Sara! Intră căsuța vocală.
Mai încearcă!
Sara? Nu, nu e ea.
Aici?
Aici!
GARDA CIVILĂ
E Sara?
Mă scuzați!
- Acolo e fiica mea? - Erați în avion?
Nu, dar o femeie e în operație acolo.
- E Sara Uvdal! - Plecați, vă rog!
- Înțeleg, dar verificați! - Dați-mi drumul!
- Vrem răspunsuri!
Fiica noastră…
- Veniți cu mine. - Trebuie să fie o listă!
Nu, dar fiica mea… Dar trebuie să știu!
Vreau doar să știu dacă e fiica mea!
Întrebarea nu mai e dacă…
ci când.
Ar putea dura zile sau săptămâni.
Ascultați, vă rog, dle ministru. Nu există avantaje și dezavantaje.
Singura întrebare importantă e câte vieți pot fi salvate.
Da, dar e doar cenușă și s-a mai întâmplat.
Fisura se extinde chiar acum.
Și evacuarea e riscantă.
Să fim siguri!
Dacă erupțiile se transformă din cenușă în lavă, vorbim de ore.
Și stânci cât Manhattanul vor aluneca în mare.
Consecințele…
Nu putem alerta oamenii fără să ne pregătim. Ar fi haos.
Dar faceți ceva, vă rog!
Acum!
Vom începe pregătirile.
Mi-am sunat familia mai devreme.
Pleacă din La Palma.
Vă propun să faceți la fel.
- Ce? - Ce vrei să zici?
Aeroportul e închis, dar feriboturile încă funcționează.
Încă decolează avioane din Tenerife.
Dar…
Mai stau puțin și monitorizez situația.
Dar nu te putem lăsa aici.
- Anna! - Álvaro…
M-am hotărât.
Pleacă!
Găsește-ți fratele și plecați de aici!
Nu puteți trece de două ori prin asta.
Ești aici?
Erik!
- L-ați sunat pe Erik… - La naiba!
Asta e lista cu numele pasagerilor.
Sunt bifate numele celor care sunt la spital.
Unii au dispărut.
LISTĂ DE PASAGERI
Cum adică „au dispărut”?
Erau în fața avionului.
Partea care a explodat.
Înțelegeți?
Nu. E posibil să fie o greșeală? Puteți verifica iar?
Dacă au dispărut, putem merge la avion…
Nu, e imposibil.
Dar…
Mai bine vă duceți acasă.
- Sau la hotel. - Dar…
Vă contactez dacă aflu ceva.
Îmi pare tare rău!
N-am ajuns pe fundul oceanului ca să știm ce e acolo.
Dar știai asta.
Nu m-am temut de monștrii marini.
Unde…
Bună!
Ai mai auzit ceva?
E teafără.
A ieșit din avion.
O neînțelegere. Nu știu prea multe.
- E bine. - Da.
Cel mai important e că e teafără și…
Da.
Vrei să vorbim?
Nu. Nu…
Nu, trebuie să dorm.
Mâine încep devreme tura, așa că…
Bine.
Somn ușor!
Alunecă!
Ce naiba?
Bună!
Scuze pentru mai devreme!
Doar că…
părinții mei nu știu că sunt aici.
Nu… Atunci n-ar trebui să apari pe SnapMap.
Nu pot petrece Crăciunul cu ei.
Voiam să plec departe.
Nu-i știu prea bine pe cei cu care sunt.
Doar m-am alăturat lor.
Știi avionul care s-a prăbușit azi?
Am fost la bordul lui.
Ce? Glumești?
Am coborât.
Dar de ce ai coborât?
Datorită mesajului tău.
Serios?
Ești bine?
Da…
Mi-ai lipsit.
Când am văzut că avionul s-a prăbușit
și că trebuia să fiu în el, m-am gândit…
că aș putea muri oricând.
Așa că trebuie să renunț
să mai simt nevoia de a controla totul,
să nu-mi mai fie frică și să…
nu mai amân.
Ce să amâni?
Îmi placi.
Mă întrebam dacă și tu mă placi.
Știi în ce fel.
Sau poate sunt o idioată, care a înțeles totul pe dos.
Bună! Unde ești?
Bine.
Vin acum. Stai acolo, bine?
E prea beat și nu plătește. Luați-l de aici!
A fost doar un pahar. Plec, fir-ar să fie!
Bună! Nu! Erik?
- Înapoi! - Lăsați-l cu mine, vă rog! Nu!
Sunt sora lui. Urmează tratament. Vă rog!
Nu, lăsați-mă! Nu-l ajutați.
- Înapoi! - Erik!
Nu vă mai amestecați! Valea!
- Îmi pare rău! - Veniți cu noi!
Ce faceți? Nu, vă rog!
- Lăsați-o! - Înapoi!
- Marie! - Erik, pleacă de pe insulă, bine?
O să vin după tine, dar pleacă de aici!
Erik!
Subtitrarea: Iulia Ștefan