Helló!
Jobban van?
Igen. Még itt vagyok.
-Haukur komputere. És ő? -Itt van.
Láthatom?
Súlyos a mérgezés. Mesterséges kómában van.
De rendbe fog jönni.
Oké. És a… többiek?
Lezárták a területet.
Eddig csak a gáz van.
Nem tudjuk, hogy folytatódik-e. Lesz-e hamu is, vagy akár láva.
Megnéztem a méréseit.
Amit talált, az felkavaró.
Tovább nőtt a repedés?
Tudja, hogy tenni kell valamit. És… most kell lépnie.
Egy cunamiriasztásról beszélünk, ami milliónyi embert érint.
Több kontinensen is.
Egy evakuálás több milliárdba kerülhet. Meg emberi életekbe, ha pánikot okoz.
-És ha semmi se történik? Akkor? -Semmi se történik? Hiszen
láttuk. Épp most is történik.
Több bizonyíték kell. És több adat.
Ez már nem csak tudomány. Ez a valóság, és…
Én döntöm el, mi a valóság az ügyben.
Nem érti, mibe kerül, ha tévedünk? Ha az intézet farkast kiállt,
az emberek nem bíznak többé bennünk. Nem érti, hogy mekkora a tét?
Tudja, 2004-ben én tízéves voltam. És ott töltöttem a karácsonyt Thaiföldön.
A családommal.
Ott volt a cunami alatt.
És…
a szüleim feltettek a kisöcsémmel egy háztetőre, és próbáltak kapaszkodni.
De az a piszkos, barna víz annyira erős volt, hogy…
elsodorta őket ott a szemünk láttára.
A cunami tönkretette az életünket.
-Nagyon sajnálom. -Nem volt riasztás.
A hullám lecsapott ránk. De ha lett volna riasztás.
Ha tudtuk volna, a szüleim ma is élhetnének.
Minden óra számít. Szólnia kell az embereknek,
hogy el tudják dönteni,
mit akarnak csinálni.
Kérem!
1949 óta a békés La Palma szigete olyan, mint egy időzített bomba.
Az 1949-es kitörés során egy sor erős földrengés következtében egy
törésvonal keletkezett a vulkanikus hegy gerincén.
Azt mondhatjuk, hogy az egész hegyoldal egy darabban
elindulhat az óceán felé.
Úgy tűnik, hogy közel a katasztrófa. A fő kérdés most már nem az,
hogy bekövetkezik-e, hanem hogy mikor.
Szia! Merre voltál?
Szia! Én… én csak… De te hol vagy?
Megnézem a teknősöket. Mind elhagyják a szigetet.
Erik!
Az emberek azt mondják, hogy a gázkitörés miatt van.
Te mit tudsz róla?
Erik, nagyon kérlek, gyere onnan! Találkozzunk később az intézetben!
Beszélnünk kell.
Persze. Miről?
Figyelj, ez most fontos. Eljönnél?
-Oké. -Jó.
A bal oldalit veszed el?
Mindig.
Eszembe jutott… hogy nekem is van egy ilyen dolgom.
Igen? Kíváncsi lettem.
Oké. Szóval… Ha valaki elhív, hogy csináljunk valamit,
amit nagyon szeretnék, nem megyek el.
Miért nem?
Azt nem tudom.
Charlotte vagyok, de mindenki Charlie-nak szólít.
Sara!
Örvendek.
Én is.
Szóval ma este is röpiztek? Mert akkor én is… beszállnék.
Add a mobilodat!
Tessék?
A mobilodat!
Aha. Oké.
Tessék! Barátok lettünk. Felhívhatsz.
Oké.
És akkor szólok, hogy mikor megyünk majd le.
Oké.
Szuper. Szuper lesz. Jó buli lesz. Láttam a videót a SnapMapen tegnap.
Ki posztolta? Megmutatod?
Igen.
Tessék.
Elütöd végre? Na, gyerünk! Gyerünk! Hopp! Igen! Hú! Ez az! Megy ez neked!
Didrik!
Mi a fenének posztolgatsz rólam?
Talán rosszul hallasz?
-Ezt meg hogy érted? -Mondtam, hogy ne fotózzál!
Hé!
Ne nevess! Töröld le! Azonnal!
Te árultál be, mi?
Csak töröld le, oké?
-Jól van. Jól van. -A fenébe! Nem tudnál
egyszer figyelni rám?
Tessék.
A fenébe is! Á! Mind akkora idióták.
-Van itt még kép, ugye tudod? -De a fenébe is!
-Ide figyelnél csak egyszer? Hallod? -Álljál már le! Mit parázol? Nyugi!
-Töröld le őket! Csak töröld le, oké? -De miért? Én csak csináltam pár fotót.
Miért mindig te döntöd el, mi legyen?
-Mit döntök el? Miről beszélsz? -Olyan elegem van.
-Alvaro! -Asszonyom!
Szóval, mit tudunk a gázkitörésről?
-Nem a gázkitörés miatt vagyunk itt. -Ha a vulkán kitör, a hegy
kettéhasadhat, ami fölcsuszamlást és cunamit okoz.
Ne mondja, hogy már megint erről kell beszélnünk.
Kérem, mondja, hogy csak túloz!
Van egy több száz méteres hasadék, ami keresztülszeli a hegyet.
Tegnap találták meg.
Igen. A hegy ebben a pillanatban hasad ketté.
És mennyire biztosak ebben?
Nagyon. Okunk van hinni, hogy súlyos katasztrófa előtt állunk.
Okuk van hinni?
Igen.
De nem tudják biztosra?
Nem lehetünk 100 százalékban biztosak. Ez a természet, és nem matematika.
Mikor legutóbb nyilvánosan ilyet állított, több ezer ember hagyta el a szigetet.
Azt hiszi, nem emlékszem rá?
Minden ok nélkül. Majdnem a pozíciómba került.
Szerintem nem sajnálja, egyszerűen nem érti, mik a következmények, ha nem
-cselekszik… -Marie! Marie! Marie!
Asszonyom! Egyeztetnie kell a kormánnyal.
Addig nem teszek nyilvános kijelentést.
De muszáj egyeztetnünk.
Az emberek komoly veszélyben lehetnek.
Szia!
Szia! Sara?
Azt hiszem, felment a szobájába.
Oké.
Akkor én most megyek és elhozom az autót.
És csináljuk azt, amit javasoltál.
Mit?
Hát, azt hogy… felmegyünk túrázni a hegyekbe.
Rákerestem. Mesés a kilátás.
És megnézhetjük a hoteleket, amikre kíváncsi vagy.
Jó, rendben.
-Akkor menjünk! -Oké.
Ez az! A szirupos palacsinták isteniek. Remélem,
hogy van kéznél újraélesztő gépük.
Milyen tervetek van mára?
Hát, úgy döntöttünk, hogy felmegyünk kicsit túrázni a hegyekbe.
Hát, azt ma elfelejthetitek.
Miért?
Úgy tudom, volt valami gázkitörés odafent, és olvastam, hogy valaki meg is
-halt. -Ne!
Minden le van zárva.
Komolyan?
Még jó, hogy tegnap megtaláltuk a kissrácot. Mi?
Láttam, hogy nagyon megijedtél.
-Nem, én tudod… -Megértem én. Azok az áramlatok odalent
az óceánnál, nem jó játszani velük. Baromi erősek, hamar megvan a baj.
Nem, nem… Ja, ja, ja.
Majd később beszélünk, Arnt. Hadd fejezzük be a reggelit!
Persze. Persze. Fő, hogy minden rendben.
Szóval…
Menj egy kicsit a teraszra rajzolni. Jól van?
Így ni.
Tegnap kint ültünk, és kérdeztem, milyen volt a napotok. Azt mondtad,
minden jó volt. Tobias élvezte a medencét.
Tobias eltűnt a parton. Miért nem mondtad el nekem?
Úgy tűnt, hogy lesz egy kellemes esténk, igaz? Ha szóltam volna,
azzal mindent tönkreteszek.
Ezért inkább hazudtál nekem?
Még magadnak is hazudsz inkább?
Nagyon kérlek!
Pedig így van. Már az orvoshoz se jársz, mert pontosan tudod, hogy mit
mondana neked. Egyszerűen nem akarsz megváltozni.
Jóságos ég!
Nem, mert te… Akárhány javaslattal álltam elő,
hogy valami újat próbáljunk ki együtt, egyetlen egy tréningre se jelentkeztél.
Tréning?
Volt egy egyességünk. Hogy dolgozunk azon, hogy közelebb kerüljünk egymáshoz.
Hogy kipróbálunk dolgokat. Erre megérkezünk ide, és… Sör, steak és
-medence! -Mégis minek?
Mégis miért panaszkodsz folyton rám, mikor egész ősszel én vigyáztam Tobiasra,
hogy neked legyen időd „dolgozni” magadon. És mi a köszönet? Na, mi?
Amint megérkeztünk, elkezdtél vadul flörtölni
azzal a spanyollal.
Ja. Állandóan csak panaszkodsz. Igen. A szálloda már nem elég jó. A strand se elég
jó. Én se vagyok elég jó. Semmi se jó! Soha semmi. Leszólod az életünket. Ezt
teszed. Mintha szégyellnéd, hogy én nem változtam meg. Ugyanolyan maradtam. Igen.
Nem… Ez nem igaz… nem igaz.
Mindig ez a francos egománia mostanában.
-Egománia. -Ez tesz tönkre mindent.
A fenébe is! Én 17 éve törődőm ezekkel a gyerekekkel.
Ühüm.
De te kurvára nem vetted észre, hogy Tobiasnak segítség kell. És végre
felállítottam egy rendszert körülötte, és évek óta először van egy icipici időm
magamra, hogy azzal foglalkozzak, mit érzek.
Tizenhét éve törődsz velük. De látod te a lányodat? Látod úgy igazán?
Nem látod, hogy folyton a szobájában ül? Minden egyes hétvégén. Nem.
Mert nincsen jól.
Szerintem most menj el! Menj, és igyál egy váza sört.
Hé!
Mehetünk fürödni?
Igen. Menj és vedd fel a fürdőnadrágot!
Jennifer! Hagyjuk most!
Hé!
Te meg miért sírsz?
Ez azt jelenti, hogy ne szóljak róla.
Jól van. Hozod a búvármaszkot?
Szuper. Akkor menjünk a medencéhez!
Beszéltem a madridi környezetvédelmi minisztérium tanácsadóival.
-Nagyon komolyan veszik ezt. -Értem, de… Azt kérik, hogy
mihamarabb küldjünk jelentést a helyzetről.
-És ha történik valami? Most kell… -Ez a módja.
És Anna, elemezd ki a tegnapi adatokat. És mindenki, aki elérhető,
figyelje a hegyet!
-Hogyne. És Marie, itt van az öccse. -Jó.
Szia!
Hová tűntél? Mi az? Minden rendben van?
Jól vagyok, csak… nagyon sok a munkám, szóval…
Az van, hogy Csak azt akartam… elmondani, hogy szerintem az lenne a legjobb,
ha most hazamennél Norvégiába.
Bemegyünk, és veszünk neked repülőjegyet.
Jó, de miért? Miért éppen most? Mit próbálsz elmondani?
Tudod… egész nap dolgozom, és most nincs időm,
hogy… vigyázzak rád. Kérlek, hogy most menj haza,
és hozd rendbe egyedül az életedet.
Rendbe? Mert a te életed baromira rendben van?
Jó, oké.
Azt hiszed, nem hallak éjszaka?
Folyton rémálmaid vannak. Nincsenek barátaid. Nincsen pasid.
De legalább itt vagyok. Törődöm veled. Te egy icipicit se erőltetted meg magad,
hogy segíts nekem. Egyszer nem jutna az eszedbe, hogy: mi van a testvéremmel?
Oké, jól van, de…
Ja. És idejössz, és az én pénzemből élsz. Elvárod, hogy én figyelmeztesselek,
amikor időpontod van a pszichiáternél.
Jó kedvű kell legyek… mert baromira félek, hogy valami történni fog, amitől
megint depresszióba esel, és hülyeséget csinálsz.
Hé, ez így nem oké. Az van…
Az van, hogy nem gondolsz senkire csak magadra,
és az átélt traumánkat kihasználva az ég adta világon semmivel sem törődsz.
Ha nem akarsz az életedben, akkor nem kell többé látnod.
Á! Erik! Erik! Sajnálom. Sajnálom. Sajnálom.
Nem úgy értettem. Nem úgy értettem. Teljesen rosszul jött ki. Csak kérlek,
bármit teszel, ígérd meg, hogy hazamész Norvégiába.
Miért?
Marie?
Cunamiveszély lehet.
Bármit kitalálsz, hogy elüldözz engem? Ez már baromira beteges.
Nem. Nem. Tudom, hogy hangzik, de nagyon kérlek, hinned kell nekem.
-Basszus! -Erik!
A fenébe!
Mi történik?
Ezt látnia kell.
Rengések.
Elég mélyen kezdődtek. Hozzá vagyunk szokva. Gyakran van ilyen.
De most egyre magasabban és magasabban jelentkeznek.
De nézze! A hőmérséklet még elég alacsony.
Tehát ez csak hamu.
De talán kitörés készül.
Marie, nézze meg, mi a helyzet a repedéssel!
Igen.
Igen, még mindig szélesedik. Igaz lassan.
A kitörés teljesen kettéhasíthatja.
A külügyminisztériumot hívta. Miben segíthetek?
Elvesztette az útlevelét Rómában. Ühüm. Igen.
Oké. Az éjjel egy klubban voltak, és a haverja nem tért még vissza a szállodába.
Ühüm. Nincs a világon az a rendőrség, amelyik bármit tenne egy 25 éves norvég
-ügyében, ha még nem tűnt el három napja. -Mindjárt megnézem…
Hogyha…
Telefonáljon újra holnap, ha addig nem kerül elő. Rendben. Viszhall!
Minden világos.
-Mi volt ez, Jens? -Van ebédszünet és étkező. Csupa majonéz
a képed. És csinálj valamit a ruháiddal! Úgy nézel ki, mint aki
cserkésztúráról jött dolgozni fürdés nélkül.
Értettem.
Elnézést.
Köszönöm. Megőrülök egész nap mellette.
Tényleg. Láttam, hogy dolgozol a karácsonyi ünnepek alatt.
Igen.
Sok műszakot vállaltál.
Vannak családosok, vannak, akiknek gyerekük van.
Gondoltam, bevállalom.
Igen. Nekünk szingliknek kell
helytállni ilyenkor.
Miért, szinglinek tűnök?
Most megyek, fel kell hívnom egy… norvégot… Kínában.
Itt Jens Uvdal.
Szia, Jens bácsi! Én vagyok az, Sara.
Szia, Sara! Szia! Kedves tőled, hogy felhívsz.
Milyen La Palmán?
Figyelj, tudnál kölcsönadni egy kis pénzt?
Igen, de miért?
Mert szükségem van rá.
Te mindig megvettél nekem dolgokat. Gondoltam, hogy…
Nyilván azért hívsz, mert Jennifer nem adott.
Én se adhatok, ha nem tudom, hogy mire kell.
Anya és… Fredrik folyton… veszekednek.
És…
nem bírom már ezt tovább, ezért… vettem egy… repülőjegyet Madridba.
De nincs elég pénzem, hogy onnan hazajussak. Szóval…
Sara! Nem csinálhatsz ilyet. Nem szállhatsz fel arra a repülőre. Felhívom
-Jennifert, és megoldjuk ezt. -Ne! Ne, ne!
Akkor majd… elmegyek Madridba, és majd ott kitalálok valamit.
Sara! Várj!
Jó estét, hölgyeim és uraim! Üdvözlöm önöket a Madridba tartó járaton.
Hamarosan felszállunk, ezért kérem, hogy foglalják el a helyüket,
és kapcsolják be a biztonsági öveiket.
A kézi poggyászokat helyezzék be az ülések alá vagy a fejük fölött
található rekeszekbe.
SAJNÁLOM, AMI MA TÖRTÉNT. NAGYON BÁNT,
MERT IGAZÁN KEDVELLEK. CHARLIE
BEJÖVŐ HÍVÁS: JENS BÁCSI
ELUTASÍT
A rengések egyre gyakoribbak, és egyre feljebb vannak.
Bármelyik percben kitörhet, Alvaro.
Azonnal hívd fel a légi irányítást! Állítsanak le minden járatot a szigeten.
A hamufelhő megfojtja a motort, és a repülő lezuhan.
La Palma torony, echó-zulu-zulu 7-5-5 pozícióban
van a hármas kifutón. Felszállásra kész.
Echó-zulu-zulu 7-5-5, megadom az engedélyt a felszállásra
a hármas kifutón.
Olyan sokat van a medencében a fiú, hogy a végén kopoltyúja nő.
Á, ez ám a jó élet. Hallottad, hogy otthon két fok van és havas eső?
-Aha. -Hát, a karácsony se olyan már, mint
régen. Nyilván amiatt a francos klímaváltozás miatt. De itt igazán
csodás. És… A nehézség egyben lehetőség is.
Nem.
Na ne!
Atyaég!
Mindenki őrizze meg a nyugalmát! Ez csak hamukitörés.
Nincs ok az aggodalomra.
Mi történt?
Tobias! Gyere ki! Most felmegyünk.
Istenem!
Echó-zulu-zulu 7-5-5, nem szállhatnak fel.
Hogy mi? Ismételje meg!
Echó-zulu-zulu 7-5-5, ismétlem, nem szállhatnak fel.
-Nem elég hosszú a kifutó. -Itt Echó-zulu-zulu 7-5-5, nem elég a
kifutó. Ismétlem, nem elég a kifutó.
Hatalmas hamufelhő emelkedik a gép elé. Álljanak meg!
Itt Echó-zulu-zulu 7-5-5. Túl késő, a levegőben vagyunk.
NEM FOGADOTT HÍVÁS: JENS
Fredrik!
Jens hívott, hogy Sara a reptéren van.
Mi?
Ez biztos?
Nem tudom. Eltűnt az útlevele. És nem veszi fel,
ha hívom. Kikapcsolta a mobilját.
És a járata éppen most indult el.
Madridba.
Madridba? Ilyenkor nyilván nem engedik a repülőket felszállni.
Én…
A reptérre kell mennünk.
Igen.
Hozd a kocsikulcsokat! Én törődöm Tobiasszal.
Jó. Istenem!
Arnt? Vidd magaddal Tobiast!
Hívd fel Madridot! És kapcsold nekem az Intézetet!
-Most! -Igen. Máris.
…Haláleset is lehet. Az utasok nemzetisége még ismeretlen,
de tekintve, hogy La Palma népszerű üdülőhely,
nyilvánvalóan turisták is lehetnek az áldozatok között.
Teljesen leállt a légi közlekedés a szigeten.
A sérülteket a helyi kórházba vitték.
A spanyol hatóságok egyelőre nem adtak ki hivatalos közleményt a halálos áldozatok
-és sérültek számával kapcsolatban… -Mi történt?
…De az elkövetkező órákban sajnos további rossz hírekre kell számítanunk.
Pár perce lezuhant egy gép. Kanári-szigetek. La Palma.
Az utasok nemzetisége még ismeretlen…
-Éppen elindult Madrid felé. -de tekintve, hogy La Palma
népszerű üdülőhely, nyilvánvalóan…
Mi az?
A Madridba tartó járat zuhant le. És… a túlélőket most szállítják be a helyi
-kórházba. Menjünk inkább oda? -Mi van?
Menjünk!
Jó.
És próbáld újra hívni!
Gyerünk, Sara! Megint a hangposta az.
Jó, próbáld tovább!
Sara? Nem. Nem ő az. Megnézem.
Erre!
Egy nővér azonnal menjen a kettes műtőbe! Nővért kérnek a kettes műtőbe.
Nézzen ide!
Nem szédül, hölgyem?
Az ott Sara?
Talán.
Elnézést! Elnézést! Tudnom kell, hogy a lányom van-e odabent.
-A repülőn voltak? -Nem. De éppen műtenek
valakit. A neve Sara Udval.
-Kérem, most nem lehetnek itt. -Értem, de megnézné, hogy ő van-e odabent?
Jennifer! Figyelj, ő a…
-Gyere, gyere, Jennifer, menjünk innen! -Csak szeretnénk tudni, hogy mi történt.
Hagyd már ezt a cirkuszt! Gyere, menjünk el!
-Értem, csak arra kérem… -Lennie kell valamilyen
-listának. Kérem, a lányunk… -Jennifer! Gyere már!
Kérem! Tudnom kell! Nem! Nem!
Már nem az a kérdés, hogy jön-e,
hanem, hogy mikor.
Lehet, hogy pár nap, de lehet, hogy hetek.
Figyeljen, miniszter úr, itt nincs pro vagy kontra. Az egyetlen fontos kérdés,
-hogy hány életet tudunk megmenteni. -Igen, de ez csak hamu,
és ilyen máskor is volt.
A hasadék ebben a percben is szélesedik.
Az evakuáció is veszélyt jelent az emberi életre.
Biztosnak kell lennünk.
Ha a kitörés hamuból lávába megy át, akkor csak óráink maradtak. És Manhattan
méretű szikladarabok csúsznak majd be a tengerbe. A következmények pedig…
Nem adhatunk ki riasztást felkészülés nélkül. Káoszt okozna.
De kérem, tegyenek valamit! És tegyék meg most!
Elkezdjük a felkészülést.
Korábban felhívtam a családomat.
Épp hajóval hagyják el La Palmát. Javaslom, hogy tegyék ugyanazt.
Mi?
Ezt hogy érted?
A repteret lezárták, de a kompok még mindig járnak.
A repülők még felszállnak Teneriféről.
De…
Én még maradok monitorizálni a helyzetet.
De, Alvaro, nem hagyhatunk itt téged.
-Anna! -Alvaro!
Én már eldöntöttem.
Menj! Menj el!
Fogja az öccsét,
és menjenek innen!
Ne kerüljenek kétszer ilyen veszélybe.
LEBO BÁR
Hahó!
Erik?
-Helló, ez itt… -Francba!
Ez itt a repülőjárat utaslistája.
Ki van pipálva azoknak a neve, akik itt vannak a kórházban.
A többiek eltűntek.
UTASLISTA
Mi az, hogy eltűntek?
A repülő elejében ültek.
Az a rész robbant fel.
Értik, kérem?
Igen, vagyis… de ez hibás is lehet. Ellenőrizné újra? Ha eltűnt, akkor
-elmehetnénk a reptérre. -Igen.
Nem. Az nem lehetséges.
De… de…
Jobb, ha most hazamennek. Vagyis a szállodájukba.
-De… de… de… de… -És jelentkezünk, amint
több információnk lesz.
Nagyon sajnálom.
Ez egy vulkanikus sziget, de minden rendben.
De meddig lesz a hamu? Mindenütt ott van.
Nem tudjuk, uram. Ma bent szolgáljuk fel a vacsorát.
Ebben igazán nem lehetünk biztosak.
És hogy miért nem?
Hát, mert sose jártunk még ott lent az óceán legmélyén, hogy tudhassuk,
mi is van odalent. Ezt nyilván te is tudod. De tudtad,
hogy nyáron mindig kijártam búvárkodni, és megpróbáltam…
Szia!
Van valami hír?
Sara jól van. Leszállt a repülőről. Félreértés volt az egész.
Többet még én sem tudok.
Az jó.
Igen.
Az a legfontosabb, hogy életben van.
Igen.
Nem akarsz beszélni róla?
Nem, nem, nem. Most csak egy jó alvásra van szükségem.
Holnap megint korán kezdek.
Oké.
Akkor aludj jól!
Hű, de csúszós!
A fenébe is!
Szia!
Hé, sajnálom a mai dolgot.
Csak tudod,
a szüleim nem tudják, hogy itt vagyok.
Akkor… elég gáz, ha fent vagy a SnapMapen.
Nem bírom elviselni velük a karácsonyt.
Minél messzebbre akartam elmenni.
Nem is ismerem annyira jól azokat, akikkel itt vagyok.
Csak úgy… csatlakoztam.
Tudod, hogy ma lezuhant egy repülő.
Én is ott ültem rajta.
Mi? Most viccelsz?
Basszus!
Na, és miért?
Mert megkaptam az üzenetedet.
Komolyan?
Jól vagy?
Igen.
Hiányoztál.
Mikor megtudtam, hogy a repülő lezuhant, és rajta kellett volna lennem,
arra gondoltam, hogy bármikor meghalhatok. És nem szabad… úgy éreznem,
hogy mindent kontrollálnom kell. És nem szabad folyton félnem,
és nem halogathatom…
a dolgokat.
Mert mit halogatsz?
Kedvellek.
És szeretném tudni, hogy te is kedvelsz-e engem.
Hogy tetszem-e.
Vagy én csak egy kis idióta vagyok, aki totál félreértett mindent.
Szia! Szia, hol vagy?
Oké. Oké, odamegyek, csak maradj ott, jó?
Elegem van a rohadt turistákból, akik itt hőzöngenek.
-Oké, oké… Kurvára elmegyek, oké? -Hé, hé, hé! Ne! Erik!
-Hátra! -Hagyja, hogy elvigyem, kérem! Ne, ne
vigyék el! A nővére vagyok, érti? Kellenek a gyógyszerei. Kérem, hadd
-vigyem el! Ezzel nem segít neki. -Menjen innen, kérem! Lépjen hátra!
-Kérem, lépjen hátra! -Erik! Erik!
Kérem!
Nagyon sajnálom.
Velünk kell jönnie.
-Ne! Hé, mit csinálnak? Hé! Kérem! Ne! -Hé! Engedjék el!
Hátra!
Marie!
Erik, kérlek, csak hagyd el a szigetet! Rendben? Én is utánad megyek, csak kérlek,
hogy menj el innen!
Erik! Erik!