-Pozdrav. -Pozdrav.
Dobro ste?
Jesam, živa sam.
-Haukurov laptop. Je li on… -Ovdje je.
Mogu li…?
Teško se otrovao. U induciranoj je komi.
Ali bit će dobro.
Dobro. A…
A ostali?
Zabranili su pristup.
Zasad samo izlazi plin.
Ne znamo hoće li se to nastaviti, trebamo li očekivati pepeo, lavu.
Pogledao sam vaša mjerenja.
-To što ste otkrili je loše. -Pukotina se širi?
Znate da nešto morate poduzeti. Odmah.
Upozorenje na tsunami utjecalo bi na milijune ljudi.
Na raznim kontinentima.
Samo evakuacija mogla bi stajati milijarde
i ljudi bi mogli stradati ako zavlada panika.
-Što ako se ništa ne dogodi? -Ništa?
Već se sada događa.
-Trebamo više dokaza, podataka. -To više nije samo znanost, stvarnost je.
Ja odlučujem o tome što je stvarnost!
Shvaćate li koje su posljedice ako griješimo?
Ako institut opet digne lažnu uzbunu, izgubit će povjerenje u nas.
Ne razumijete što se sve može dogoditi.
S deset godina, 2004.,
za Božić sam s obitelji bila u Tajlandu.
Doživjeli ste tsunami?
Pa…
Roditelji su mene i maloga brata stavili na jedan mali krov.
I držali su se za njega.
Ali ta prljava smeđa voda tako je snažno tekla…
da ih je odnijela, nama pred očima.
To nam je uništilo život.
-Žao mi je. -Nije bilo upozorenja.
Val je iznenada naletio.
Možda bi bili živi da su nas upozorili.
Svaki je sat važan. Ljudi moraju doznati. Pa neka onda odluče što žele učiniti.
Molim vas.
Još od 1949. godine spokojni otok La Palma tempirana je bomba.
Za vrijeme erupcije 1949. dogodio se niz snažnih potresa.
Duž cijelog vulkana pojavio se rasjed.
Cijeli jedan komad planine pomiče se prema moru.
Čini se da bi se uskoro mogao odvojiti.
Pitanje je kada će se to dogoditi, a ne hoće li uopće.
-Bok, gdje si ti? -Bok.
Ma, samo sam… A gdje si ti?
Gledam kornjače.
Ali odlaze s otoka.
Erik.
Neki kažu da je plin razlog.
-Znaš za to? -Erik, molim te.
Možemo se naći doma? Moramo razgovarati.
-O čemu? -Važno je. Može?
-Dobro. -Dobro.
Uzmi lijevu.
Uvijek.
Sjetila sam se da i ja imam nešto takvo.
Da?
Zanima me.
Ovako.
Kad god me netko pozove na nešto što želim raditi,
ne napravim to.
Zašto ne?
Ne znam.
Ja sam Charlotte. Zovu me Charlie.
Sara.
Drago mi je.
Jako.
Onda,
i večeras igrate? Ako igrate, mogu doći.
Daj mi mob.
-Što? -Mobitel.
Aha, evo.
Evo, sad smo frendice. Možemo se zvati.
Okej!
Javit ću ti kad budemo igrali.
Okej.
Bit će zabavno.
Izgleda zabavno.
Vidjela sam video na SnapMapu.
Tko ga je objavio? Mogu vidjeti?
Da.
-Evo. -Može serva? Hajde.
To!
Didrik!
-Zašto si objavio moju snimku? -Što?
Ne čuješ dobro?
-Kako to misliš? -Zabranila sam to!
Daj.
Ne smij se. Izbriši. Odmah.
-Otkucala si me? -Izbriši, okej?
-Dobro. -Jebote.
Nikad ne slušaš.
Evo.
Jebote, daj!
Idioti, svi odreda!
-Imam još slika. -Jebi se.
Daj me slušaj kad ti kažem!
-Slike s plaže. -Izbriši ih! Znaš kakva je mama.
-Daj. -Ne!
-Álvaro. -Predsjednice.
Što znate o emisiji plina?
Nismo zato došli.
Erupcija bi mogla rascijepiti planinu.
Moglo bi doći do odrona i do tsunamija.
Nećemo valjda opet o tome?
Recite mi da je luda, molim vas.
Rascjep je dug nekoliko stotina metara.
Proteže se cijelom planinom.
Jučer ga je našla.
Da. Pukotina nastaje duž cijele planine.
Koliko ste sigurni?
Situacija je ozbiljna. Možemo zaključiti
da je pred nama velika katastrofa.
-Možete zaključiti? -Da.
-Dakle, ne znate sigurno? -To nije moguće znati.
To je priroda, ne matematika.
Kad ste to prošli put objavili, otišle su tisuće ljudi.
-Mislite da sam zaboravio? -Bez razloga. Umalo nisam smijenjena.
-Žao mi je, ali ovo je… -Nije vam žao.
Shvaćate li moguće posljedice?
Marie.
Slušajte. Moramo se sastati s vladom.
Dotad neću ništa reći javnosti.
Ali njima moram reći.
Ljudi su možda ozbiljno ugroženi.
Hej.
Hej. Gdje je Sara?
-Mislim da je otišla u sobu. -Aha.
Htio bih otići po auto.
Možemo učiniti ono što si htjela.
Što to?
Možemo otići na planinu.
Proguglao sam, pogled je čaroban.
Možemo pogledati i dizajnerske hotele.
Može.
-Idemo. -Može.
Imaju odlične palačinke sa sirupom.
Nadam se da imaju defibrilator.
Što danas planirate?
Pa, razgovaramo o izletu u planine.
Ništa od toga.
Ne?
Da, došlo je do ispuštanja plina na planini.
Ljudi su poginuli.
-Ne valjda. -Zabranili su pristup.
-Stvarno? -Da.
Dobro da smo jučer našli dečka.
Ha?
Uzrujali ste se.
Da, ali…
-Razumijem. -Da.
Ove morske struje nisu šala.
Treba paziti, jake su.
Vidimo se, moramo…
-Dobro je završilo. -Jedemo.
-Da. -Da.
Ideš na balkon crtati?
Idi.
Evo.
Jučer sam te pitala kako si proveo dan.
Rekao si da je bilo super, Tobias je stalno bio u bazenu.
A izgubio se na plaži. Zašto mi nisi rekao?
Trebali smo uživati u večeri, zar ne?
Upropastio bih večer da sam ti rekao.
Zato si mi radije lagao?
I sam sebi lažeš.
-Molim te. -Ne, tako je.
Ne ideš više doktorici jer znaš što će reći.
Ne želiš se mijenjati.
Zaboga!
Ne, zbilja.
Koliko sam toga predložila za naš zajednički razvoj, novu perspektivu?
Nisi išao ni na jednu radionicu!
Radionice?
Dogovorili smo se.
Da ćemo se truditi da se zbližimo.
Da ćeš ovdje sudjelovati u više toga. I što se dogodi?
Pivo, meso, bazen!
Ne znam zašto se žališ na mene.
Cijelu jesen pazio sam na Tobiasa
da ti imaš vremena „raditi na sebi”.
I što mi je hvala?
Čim smo došli, počela si očijukati sa Španjolcem.
Meni samo prigovaraš.
Hotel više ne valja, plaža ne valja.
Ja ne valjam. Nikad ništa ne valja.
Pljuješ po svom životu, kao da se sramiš.
Nisam se ja promijenio, isti sam, da.
Taj tvoj jebeni ego.
-Ego? -Sve uništava.
Jebote.
Već 17 godina odgovorna sam za tu djecu.
A ti nisi ni vidio da Tobias treba pomoć, jebemu.
Napokon imam dobar plan za njega
i prvi put u puno godina
imam malo vremena pogledati u sebe.
Sedamnaest godina?
Ali vidiš li svoju kćer? Vidiš li je?
Ne vidiš da svaki vikend doma sjedi i vene?
Ne. Ona nije dobro!
Mislim da trebaš otići.
Popij vazu piva.
-Bok. -Možemo sad na kupanje?
Da. Uzmi kupaće gaćice.
Jennifer?
Daj samo…
Daj…
Zašto plačeš?
To znači da nikomu ne kažem.
Dobro.
Imaš masku?
-Imam. -Super.
Idemo na kupanje.
Razgovarao sam sa savjetnicima ministra okoliša u Madridu.
Ozbiljno su to shvatili.
Žele da im što prije pošaljemo izvještaj.
-Što ako se nešto dogodi? -To je jedini način.
Anna, analiziraj jučerašnje podatke.
Neka svi koji mogu nadziru planinu.
Naravno. Marie, došao je tvoj brat.
Da.
Bok!
Bok. Kamo si nestala? Jesi li dobro?
Dobro sam. Samo sam stalno zaposlena.
Razmišljala sam o nečem.
Mislim da bi bilo najbolje da se vratiš kući, u Norvešku.
Mogu ti kupiti avionsku kartu.
Da, ali zašto? Zašto moram ići?
-Što želiš reći? -Pa…
Stalno radim, ne mogu biti s tobom.
Idi kući, sam sredi svoj život.
Da ga sredim? A ti jebeno genijalno živiš.
-Dobro. -Misliš da te ne čujem noću?
Čujem da imaš noćne more. Nemaš prijatelje.
-Ni dečka. -Bar sam uz tebe, pomažem ti.
Ti se nisi pokušao sabrati.
Ne pomažeš mi, ne zanima te kako sam.
-Da, ali… -Da.
Onda dođeš ovamo i očekuješ da te uzdržavam.
Da te podsjećam kad si naručen kod psihijatra.
Moram biti sretna kad si ti sretan. Jer se tako jebeno bojim
da ćeš se deprimirati i učiniti neku glupost.
-To nije u redu. -Misliš samo na sebe.
Naša trauma ti je izgovor za to da se ne moraš potruditi.
Ako me ne želiš u životu, nema problema.
Erik. Oprosti.
Nisam tako mislila. Sve je zvučalo pogrešno.
Molim te, obećaj mi da ćeš se odmah vratiti u Norvešku.
Zašto?
Marie?
Moguć je tsunami.
Sve ćeš reći samo da me se riješiš.
-Bolesna si, jebote! -Znam.
Znam da tako zvuči, ali vjeruj, molim te.
Erik.
Jebemti.
-Što je? -Moraš ovo vidjeti.
Podrhtavanja.
Počela su duboko.
Navikli smo. Stalno se događaju.
Ali sad su odjednom na sve većoj visini.
Ali temperatura je još niska.
Dakle, pepeo.
Možda će uslijediti erupcija.
Marie, provjeri rascjep, molim te.
Evo.
Da, još se širi. Polako.
Erupcija bi ga mogla rascijepiti do kraja.
Ministarstvo vanjskih poslova, izvolite?
Izgubili ste putovnicu u Rimu?
Sinoć ste bili u klubu, prijatelj se nije vratio?
Nijedna policija neće istraživati nestanak 25-godišnjeg Norvežanina
dok ne prođu tri dana.
Ako se…
Nazovite ako se ne vrati do sutra.
Pozdrav.
-Što je, Jense? -Nisi čuo za pauzu? Kantinu?
Imaš majoneze na licu. I učini nešto s tom odjećom.
Izgledaš kao da se nisi istuširao poslije muškog izleta.
Dobro.
Oprosti.
Hvala ti. Izluđuje me njegova blizina.
Eto.
Radit ćeš i za Božić?
-Hoću. -Imaš hrpu smjena.
Mnogi imaju djecu i sve to, mogu uskočiti.
Pa, mi samci moramo to preuzeti na sebe.
Izgledam kao samac?
Moram nazvati Norvežanina
u Kini.
Jens Uvdal.
Bok, ujače Jens. Sara ovdje.
Bok, Sara.
Drago mi je što te čujem.
Kako je na Kanarima?
Trebala bih malo novca.
Dobro, ali…
Zašto?
Zato što ga trebam.
Uvijek mi svašta kupuješ pa sam mislila…
Zoveš jer ti Jennifer ne da novca.
Želim znati za što ti treba.
Mama i Fredrik se svađaju.
I…
Ne mogu to više trpjeti.
Kupila sam avionsku kartu za Madrid.
Ali nemam za let kući odande.
Nećeš to učiniti.
Nećeš odletjeti.
-Zvat ću Jennifer i… -Ne!
Onda idem…
Onda idem u Madrid.
Pa ću sama nešto smisliti.
Sara, čekaj.
Uskoro počinjemo taksiranje. Sjednite i vežite pojaseve, molimo.
Ručnu prtljagu spremite pod sjedalo i u pretince iznad glave.
Tijekom leta, koji traje dva sata i 50 minuta, zabranjeno je pušenje.
Ukrcavanje završeno.
OPROSTI ZBOG ONOGA DANAS, ZBILJA MI JE ŽAO.
ZBILJA MI SE SVIĐAŠ. CHARLIE
UJAK JENS
ODBIJANJE
Podrhtavanja su sve češća i jako su plitko.
Erumpirat će svaki čas.
Odmah zovite kontrolu leta. Zaustavite sve dolazne i odlazne letove.
Od pepela će stati avionski motori.
Toranj La Palma, EZZ755.
Na pisti 36, spremni smo za polijetanje.
EZZ755, odobreno polijetanje s piste 36.
Dobit će škrge bude li još malo u vodi.
Ovo je pravi život.
Čuli ste da je kod kuće bljuzga i dva su stupnja?
Ne, Božić više nije kao prije.
-Ne? -Klimatske promjene, valjda.
Ali ovdje je divno. U svakom zlu neko dobro.
Majko sveta!
Ostanite smireni, molim.
To je samo erupcija pepela. Ne morate se zabrinjavati.
Tobiase, dođi. Idemo u sobu.
EZZ755, prekinite polijetanje.
Što? Ponovite, molim.
EZZ755, ponavljam, prekinite polijetanje.
-Je li pista dovoljno duga? -EZZ755, pista je prekratka.
Ispred vas je oblak pepela. Ne polijećite.
EZZ755, prekasno, poletjeli smo.
JENS - PROPUŠTEN POZIV
Fredrik.
Jens je zvao. Sara je išla na aerodrom.
Što?
Sigurno?
Nema putovnice, ne javlja se na telefon.
Isključen je. Avion sad polijeće za Madrid.
Madrid? Molim? Neće polijetati kroz ovo.
Ne.
Misliš li…
-Moramo na aerodrom. -Da.
-Uzmi ključ od auta, ja ću Tobiasa. -Jebote.
Arnte, moraš pričuvati Tobiasa.
Javi Madridu. I zovi institut.
-Odmah. -Evo.
Još se ne zna iz kojih su zemalja putnici.
No s obzirom na popularnost La Palme kao turističkog odredišta,
među žrtvama će sigurno biti turista.
Otkazani su svi letovi na otok i s otoka.
Ljude prevoze u lokalnu bolnicu.
Zasad nema službene objave o broju žrtava.
Što je?
Avion se upravo srušio.
Očekujemo velik broj žrtava.
Kanarski otoci. La Palma.
Letio je u Madrid.
Što je?
-Što? -Pao je avion za Madrid.
Preživjele prevoze u lokalnu bolnicu.
Da radije odemo onamo?
-Idemo. -Da.
Hoćemo li… Zovi je opet.
Hajde, Sara.
Ne, glasovna pošta.
Samo zovi.
Sara? Nije ona.
Ovdje?
Ovamo.
CIVILNA GARDA
Je li to Sara?
Oprostite.
-Želim znati je li ono moja kći. -Iz aviona ste?
Ne, ali operiraju neku ženu.
-Zove se Sara Udval. -Idite, molim.
-Samo provjerite je li to ona. -Idite.
-Pustite me. -Razumijem, ali moram znati.
-Naša kći. -Razumijem.
-Dođite. -Valjda imate popis.
Ali moja kći!
Moram znati!
Samo želim znati je li to moja kći!
Nije više u pitanju hoće li se to dogoditi.
Samo kada će se dogoditi.
Za nekoliko dana, nekoliko tjedana.
Slušajte, ministre, molim vas. Nema plusova i minusa.
Važno je samo koliko je života moguće spasiti.
Ali to je samo pepeo. Nije prvi put.
Rascjep se neprestano širi.
I evakuacija će ugroziti živote.
Moramo biti sigurni.
Počne li izlaziti lava, imat ćemo nekoliko sati.
Stijena veličine Manhattana otklizat će u more.
Posljedice…
Ne možemo uzbuniti ljude ako nismo spremni. Nastat će kaos.
Učinite nešto, molim vas.
I to odmah.
Počet ćemo pripreme.
Danas sam zvao obitelj.
Odlaze s La Palme brodom.
I vama to savjetujem.
Što?
Kako to mislite?
Aerodrom je zatvoren, ali trajekti voze.
Avioni još lete s Tenerifea.
Ali…
Ja ću ostati dulje i nadzirati situaciju.
Ali ne možemo vas ostaviti.
-Anna. -Álvaro.
Odlučio sam.
Idite. Hajde.
Nađite brata.
I idite odavde.
Nitko to ne bi smio dvaput doživjeti.
Hej!
Erik?
-Bok, Erik ovdje… -Jebemu!
Popis s imenima putnika iz aviona.
Označeni su oni koji su u bolnici.
Ostali su nestali.
POPIS PUTNIKA
Što to znači da su nestali?
Bili su u prednjem dijelu.
On je eksplodirao.
Razumijete li?
Ne. Je li to možda pogreška? Možete li opet provjeriti, molim?
Ako su nestali, možda trebamo ići do aviona.
Ne, to je nemoguće.
Ali…
Mislim da trebate ići kući.
-Ili u hotel. -Ali…
Javit ću vam se kad nešto doznam.
Jako mi je žao.
Nikad nisi bio duboko u oceanu, ne znaš čega ondje ima.
Ali to znaš.
Nisam se bojao čudovišta.
Gdje…
Zdravo.
Jesi li što doznao?
Živa je.
Izašla je iz aviona.
Nesporazum. Ne znam drugo.
-To je dobro. -Da.
Najvažnije je da je živa.
Da.
Želiš li razgovarati?
Ma ne.
Ne, samo se moram naspavati.
Ujutro rano opet radim.
Dobro.
Lijepo spavaj.
Sklisko je.
Ma…
Bok.
Oprosti zbog onoga.
Ali…
Mama i tata ne znaju da sam ovdje.
Onda nije pametno biti na SnapMapu.
Ne mogu podnijeti Božić s njima.
Htjela sam otići.
Ne poznajem dobro ovo društvo ovdje.
Samo sam im se pridružila.
Onaj avion koji se danas srušio…
Bila sam u njemu.
Molim? Šališ se?
Izašla sam.
Zašto si izašla?
Zbog tvoje poruke.
Zbilja?
Dobro si?
Jesam.
Falio si mi.
Kad sam vidjela da se avion srušio,
a ja sam trebala biti u njemu, pomislila sam…
Mogu umrijeti svaki čas.
Moram prestati
stalno sve željeti kontrolirati.
Moram se prestati svega bojati. I moram prestati…
odgađati.
Što odgađati?
Sviđaš mi se.
I pitala sam se sviđam li se ja tebi.
Tako.
Ili sam glupača i sve sam pogrešno shvatila.
Bok! Gdje si?
Dobro.
Doći ću onamo. Ne idi nikamo.
Pijan je, ne želi platiti. Mičite ga.
Popio sam samo čašu. Idem, jebote.
Hej! Ne. Erik?
-Maknite se. -Dajte ga meni, molim vas. Ne.
Ja sam mu sestra. Pije lijekove. Molim vas.
Dajte ga meni, molim vas. To mu ne pomaže.
-Maknite se. -Erik.
Ne ometajte nas, mičite se.
-Oprostite. -Vodimo i vas.
Što radite? Molim vas!
-Pustite je. -Makni se.
-Marie. -Erik, otiđi s otoka, molim te.
Idem za tobom, ali moraš otići.
Erik!
Prijevod titlova: Vida Živković