Ahoj!
Dobrý den.
Jsi v pořádku?
Jo. Pořád jsem tu.
To je Haukurův počítač. On…
Je tady.
Můžu za ním?
Má silnou otravu. Uvedli ho do umělého spánku.
Ale dostane se z toho.
Dobře…
A…
ti ostatní?
Celou oblast uzavřeli.
Zatím je tu jen plyn.
Nevíme, co bude dál, jestli máme čekat popel nebo i lávu.
No, zkoumal jsem měření.
To, co tu je, je zničující.
Průrva se rozšiřuje?
Víte, že musíte něco dělat. A musíte hned.
Jakékoliv varování před tsunami bude mít strašný dopad na miliony lidí.
Na různých kontinentech.
Jen evakuace by stála biliony
a pokud vyvolá paniku, tak zemřou lidé.
-Co když se nic nestane. Co pak? -Nic nestane? Ni…
Vždyť to tam je! Děje se to teď!
Potřebujeme víc důkazů, víc dat.
Tohle už není výzkum. Je to realita a vy musí…
O tom, co je tu reálné, rozhodnu jedině já.
Nechápete, co se stane, jestli se mýlíte?
Jestli vyhlásíme falešný poplach, přestanou nám důvěřovat.
Nechápeš, co všechno je v sázce.
V roce dva tisíce čtyři mi… Bylo mi deset.
A naši nás vzali na Vánoce do Thajska. Letěli jsme.
Ty jsi zažila tsunami?
Já…
Rodiče mě a mýho brášku vysadili na střechu
a sami se jí jen drželi.
Ale špinavá a zakalená voda měla takovou sílu, že…
je prostě smetla přímo před námi.
Alvaro. Jde tu o životy.
-To je mi líto. -Nevarovali nás.
Ta vlna se přivalila a…
Kdyby nás někdo varoval, kdyby to věděli, pořád by tu byli.
Záleží na každý hodině, tak…
Musíte dát lidem vědět a nechat je, ať se sami rozhodnou, co udělají.
Prosím.
Poklidný ostrov La Palma je už od roku devatenáct
set čtyřicet devět časovaná bomba.
Sopečný výbuch v roce 1949 provázela řada silných zemětřesení
a podél svahů vulkánu se vytvořila zlomová linie.
Celé úbočí hory se tak v jednom masivu začalo sunout směrem k oceánu.
Zdá se, že už se velmi brzy zhroutí.
Zásadní otázkou není, jestli se zhroutí, ale kdy.
Ahoj, kdes byla?
Ahoj.
No, já jsem… A co ty, kde jsi?
No, já jsem se jel mrknout na ty želvy.
-E, Eriku. -Lidi tvrdí, že je to kvůli tomu
plynovýmu výbuchu. Víš o tom něco?
Eriku, Eriku, můžeš mě, prosím tě…
Eriku, můžeme se sejít doma? Musím s tebou mluvit.
Klidně, o čem?
No, je, je to důležitý.
Tak jo.
Tak fajn.
Vezmi si ten nalevo.
Jako vždy.
Vzpomněla jsem si, mám něco podobnýho.
Vážně? Tak ven s tím.
Dobře. Tak…
pokaždý, když mě někdo pozve na něco, co bych dělala strašně ráda, neudělám to.
A proč ne?
Já nevím.
Charlotte, mý jméno, ale všichni mi říkaj Charlie.
Sára.
Těší mě.
Mě moc.
Takže.
Jdete večer zas hrát? Kdyby jo, mohla bych jít s váma.
Mobil.
Co?
Tvůj mobil.
Aha, tak jo.
A je to. Jsme přátelé. Můžem si volat.
Bezva!
Tak já ti prostě dám vědět, až půjdem?
Tak jo.
Bude to super. Jo, aspoň to tak vypadá. Viděla jsem to včerejší video na SnapMap.
Tak…
Kdo ho poustnul? Ukaž to.
Jo.
Tady.
Tak podáš? Podávej, podávej! Pořádně! Jo!
-Bezva! Jo! To bylo skvělý! -Didriku!
Jak to, že jsi poustoval moje fotky?
Co?
Jsi hluchej nebo co?
-Vo co jako de? -Řekla jsem přece „žádný fotky”!
Hele!
Nesměj se tomu. Smaž to. Hned teď.
Tos vykecala ty?
Prostě to smaž. Jasný?
Dobře, jo.
Nemůžeš mě projednou poslechnout, debile?
A je to.
Do hajzlu!
Všichni jste jak idioti!
Mimochodem, mám tě tu na víc fotkách, kdybys…
Ale…
Naser si! Prostě mě poslouchej. Aspoň jednou!
Hej! Hej, hej, hej. O nic nejde, je to jen pár videí, jak čilujem na pláži,
klídek.
Prostě je smaž! Vždyť víš, že… Smaž je! Ty jsi hrozně…
-Válím se na pláži a tak si to tam fotím. -Prosím tě.
Proč musíš vždycky rozhodovat ty?
-Jak rozhodovat? Co ti chceš říct? -Jo! Klidně bys mohl…
Alvaro!
Paní předsedkyně.
Co mi povíte o tom sopečném plynu?
-Ale kvůli plynu jsme sem nepřišli. -Pokud dojde ke skutečnému
výbuchu, hora se může rozpadnout.
Dá se počítat se sesuvy půdy a tsunami.
Neříkejte mi, že ten rozhovor povedeme znovu.
Prosím vás. Řekněte mi, že se zbláznila.
Zlomová linie je dlouhá několik set metrů.
A protíná horu po celé výšce.
Zjistila to včera.
Ano. Hora přímo v téhle chvíli puká.
A nakolik jste si jistí?
Je to vážné. Důvodně se domníváme, že jsme jen krok od katastrofy.
Důvodně se domníváte?
Ano.
Takže to nevíte jistě?
Na sto procent si jistí být nemůžeme. Jde tu o přírodu, ne o matematiku.
Posledně, když jste to zveřejnil, tak opustily ostrov tisíce lidí.
-Myslíte, že si to nepamatuju? -Úplně zbytečně, málem mě to stálo místo!
-Je mi to líto. Ale tohle je jen… -Ne, líto vám to není.
Víte, jaké důsledky bude mít, když nezasáhnete?
Marie. Marie. Marie. Marie.
Madam. Musíte svolat vládní zasedání.
Do té doby nic zveřejňovat nebudu.
Ale mluvit s nimi musíte.
Lidé mohou být ve vážném nebezpečí.
Ahoj!
Ahoj! Co Sára?
Ta šla k sobě do pokoje.
Aha.
Myslel jsem si, že teď půjdu vyzvednout to auto.
Uděláme to tak, jak jsi říkala?
-Jak? -No, že vyjedeme a dáme si túru?
Prý, že je tam fantastickej výhled.
Aha.
A pak se můžeme jet podívat na ty designový hotely.
Tak jo.
-Máme plán. -Tak jo.
Jo! Ty jejich palačinky se sirupem jsou božský! Doufám, že tu mají defibrilátor.
Co máte v plánu na dnešek?
No, zrovna mluvíme o tom, že asi vyrazíme někam do hor.
Nó, tak na to radši zapomeňte.
Co?
Nahoře došlo k výbuchu nějakýho plynu nebo co to říkali. Četl jsem,
že tam někdo snad dokonce umřel.
Ne…
-Je to uzavřený. -Vážně?
No, ještě že jsme včera našli tohohle kluka. Co?
Byl jsem pěkně vyděšenej.
-Jo, no, to on to… -Já to přece chápu. Ty zrádný proudy
-podél pobřeží, to není žádná sranda. -Ne.
S nimi si člověk zahrávat nesmí, jsou pořádně silný, takže se mohlo…
Ne, ne, ne, ne.
Uvidíme se pozdějc, Arnte! My teď musíme dosnídat.
No jo. Jistě. Dopadlo to dobře.
Nechtěl by sis jít na chvilku kreslit na balkon? Jo, tak jdi.
Tak.
Včera večer jsme seděli venku a já se tě zeptala, jak jste se měli. A tys řekl:
„Skvěle, Tobias byl celej den v bazénu.“
A Tobias se přitom ztratil na pláži. Nechápu, proč jsi mi to neřekl.
Chtěli jsme si ten večer pěkně užít, ne? A kdybych něco řekl, naštvala by ses.
Copak nechápeš, že jsi mi lhal?
Lžeš dokonce i sám sobě!
Prosím tě.
Ne? Vždyť je to pravda. Přestal jsi chodit k doktorce,
protože sám moc dobře víš, co by ti řekla. Ty se prostě nechceš změnit!
To snad ne!
Ne, ty prostě… Řekni mi, kolik možností už jsem ti navrhla,
abychom se společně posunuli dál? Nechtěls jít na jedinej kurz z těch,
co jsem navrhla!
Kurz?
Je to tady! Měli jsme dohodu!
Že zapracujeme na tom, abysme si byli blíž a abys zkusil nový věci. A co se
stane, když sem přijedem? Pivo, steaky, bazén!
Jo.
No, já, já, já, já nechápu, jak si vůbec můžeš stěžovat.
Byl jsem s Tobiasem celej podzim, abys měla čas se stát
lepší verzí sebe sama.
A co za to mám? Co za to mám? Jakmile přijedem,
začneš si tu nepokrytě flirtovat!
Jo? Furt si jen stěžuješ. Ne? Hotel už ti není dost dobrej,
pláž už není dobrá, já už nejsem dost dobrej.
Všechno špatně! Neustále!
Ničíš náš společnej život, to děláš. Jako by ses styděla. Já jsem se nezměnil. Jsem
-pořád stejnej. -Ne, to ne… To tak…
Seš na nějakým úchylným ego tripu. Ty…
Ego tripu?
Všechno ničíš, jo!
Jdi do prdele.
Protože já se o ty děti starám už celejch sedmnáct let!
A tys ani… Za celou tu dobu ti nedošlo, že Tobias potřebuje pomoc.
A já jsem mu teď konečně zvládla vytvořit nějakej systém a poprvý za ty roky si
můžu na chvilku uvědomit, jak se tady uvnitř cítím.
Staráš se sedmnáct let? A vnímáš dceru? Vnímáš ji?
Vidíš, jak vysedává u sebe v pokoji víkend co víkend a uvadá? Co? Není na tom dobře!
Myslím, že bys měl odejít.
Jdi si dát další vázu piva.
Ahoj.
Půjdem plavat?
Jo. Přines si plavky.
Jennifer? Co prostě…
Počkej.
-Proč brečíš? -Šššš.
Šš.
Takže nesmím nic říkat?
Bezva.
Máš i masku?
Dobře.
Jdem se koupat.
Mluvil jsem s konzultanty Ministerstva životního prostředí v Madridu. Berou to
-velmi vážně. -To je fajn.
Chtějí, abychom jim co nejdřív poslali
zprávu s analýzou situace.
-Co když se něco stane, musím… -Jiná možnost není!
Anno, ty musíš zanalyzovat včerejší údaje.
Ať všichni všeho nechají a monitorují horu.
-Určitě. A Marie? Je tu tvůj bratr. -Jo…
Ahoj!
Čau! Kam ses poděla? Tys… Jsi v poho?
Jsem v poho. Jenom mám pořád šíleně práce.
Vlastně jsem… Teda, o něčem jsem přemejšlela a
vlastně mě napadlo, nejlepší bude, když odjedeš domů. Do Norska.
Skočím dovnitř a koupím ti letenku, jo?
No, ale proč? Co… Proč by… Co se mi snažíš říct?
Jen to…
Od rána do večera pracuju a nemám čas tě hlídat,
tak6e můžeš odjet a dát si život do pořádku. Sám.
Jako by tvůj život byl totálně v pořádku.
Jo, jasně.
Myslíš, že tě v noci neslyším? Míváš noční můry.
A nemáš žádný kámoše ani kluka.
Já se starám o tebe. Pomáhám. Zatímco ty se vůbec nesnažíš pomáhat mně.
Kdyby tě jednou napadlo: „Hm,
jak je na tom Marie teď?“
No dobře, ale co to…
Jo. A pak přijdeš sem a čekáš, že tě budu živit a budu
ti připomínat i to, kdy máš jít k psychiatrovi.
Musím bejt šťastná pokaždý, když jsi šťastnej ty. Bojím se, že se ti něco stane
-a ty z toho budeš mít zas depku. -Tak to není. Je to…
Ne. Je to… Myslíš furt jenom na sebe a taky,
taky se vymlouváš na vlastní trauma, aby ses nemusel o nic starat.
Jestli už mě u sebe nechceš, tak tě nutit nebudu.
E…. Eriku! Eriku! Promiň, promiň, počkej.
Takhle to není. Tak vůbec ne, vyznělo to pitomě. Jen tě moc prosím,
ať je to jak chce, slib, že odjedeš do Norska.
A proč?
Marie?
Možná se zvedne tsunami.
Řekla bys cokoliv, jen aby ses mě zbavila. Jsi naprostej magor!
Ne, já vím, já vím, chápu, že to takhle vyznělo, ale prosím, musíš mi
věřit!
-Do háje. -Eriku!
Sakra.
Co se děje?
Tohle musíš vidět.
To jsou otřesy.
Začaly dost hluboko. Jsme na ně zvyklí, děje se to pořád.
Teď ale najednou stoupají výš a výš.
Podívej. Teplota je pořád dost nízká.
Tak to bude popel.
Nebo nadcházející erupce.
Marie, zkontroluj monitoring zlomové linie.
Ano…
Ano, je to… Pořád se pomalu rozšiřuje.
Výbuch by mohl puklinu roztrhnout.
Ministerstvo zahraničí, jak vám můžu pomoct?
Ano, pomůžeme vám.
-To nebude žádný problém. -Takže vy jste v Římě ztratila pas.
Dobře. Byl jste v nočním klubu a kamarád se nevrátil na hotel.
Není nikdo, kdo by začal hledat ztraceného pět a dvacetiletého Nora dřív
-než za tři dny. -Jo, pokus se to dát na papír, jo?
Pokud…
Pokud se do zítra nevrátí, zavolejte znovu. Dobře. Nashle.
Skvělé řešení.
Co to má bejt, Jensi? Slyšels o přestávkách na jídlo?
Máš pusu od majonézy. A mohl bys něco udělat se svým oblečením?
Jako bys dorazil po klučičím výletu bez sprchy.
Dobře.
Promiň.
Díky! Já z něj asi brzo zešílím.
No, všimla jsem si, že děláš mezi svátkama.
Jo.
Nabral sis dost směn.
Jo, spousta lidí má děti, tak jsem myslel, že pomůžu.
Jo, jo. My, co jsme singl, to musíme oddřít.
Vypadám, že jsem singl?
Víš co, musím zavolat jednomu Norovi v Číně.
Jens Ulvdal.
Ahoj, strejdo Jensi. Ahoj, tady Sára.
Ahoj, Sáro! Ahoj. To je fajn, že voláš.
Jak je na Kanárech?
Víš, já… Potřebuju půjčit peníze.
Jo, ale proč?
Protože je potřebuju.
Ty jsi mi vždycky kupoval různý věci. Tak mě napadlo, že…
Musíš chápat, že ti je nemůžu dát, pokud mi neřekneš, na co je potřebuješ.
Máma a Fredrik, oni… Oni se hádaj.
A…
já už to nevydržím. Tak, tak jsem si koupila letenku do Madridu.
Ale nemám dost peněz na to, abych se odtamtud dostala domů, tak…
Sáro, to nemůžeš.
Nemůžeš teď nasednout na letadlo. Zavolám Jennifer a vyřešíme to.
Ne! Ne, ne.
Tak budu muset…
Poletím do Madridu a pak něco pak vymyslím. To…
Sáro? Počkej!
Vítejte na palubě letu do Madridu. Jsme připraveni k odletu,
proto prosím zůstaňte na svých místech a zapněte si bezpečnostní pásy.
Příruční zavazadla uložte buď pod sedadlo, nebo do horní přihrádky.
Během letu, který potrvá dvě hodiny padesát minut,
je kouření zakázáno.
Boarding completed. Všechny dveře jsou zavřeny.
MRZÍ MĚ, CO SE DNESKA STALO JE MI TO OPRAVDU LÍTO
PROTOŽE SE MI MOC LÍBÍŠ. CHARLIE
STRÝC JENS
ODMÍTNOUT HOVOR
Otřesy jsou častější a sahají hodně vysoko.
Bouchne to každou chvíli, Alvaro.
Zavolejte na letiště. Hned! Ať zastaví všechny
lety i odlety na La Palma.
Popel se může dostat do motorů.
Volám letištní věž La Palma, echo-zulu-zulu, sedm-pět-pět.
Dráha tři šest. Jsme připraveni k odletu.
Echo-zulu-zulu, sedm-pět-pět.
Můžete vzlétnout dráhou tři šest.
Jestli tam bude ještě dýl, tak mu narostou žábry.
Tomu říkám život. Jo.
Slyšels, že doma jsou dva stupně a déšť se sněhem?
-Jo. No… -No, Vánoce už nejsou, co bejvaly.
Asi to bude tou klimatickou změnou. Tady je to ale supr.
Všechno zlý je k něčemu dobrý.
To mě podrž!
Všichni zachovejte klid, prosím. Je to jen erupce popela.
Není se čeho obávat. Je to jen erupce popela.
Tobiasi! Vylez. Už půjdeme.
Echo- zulu-zulu, sedm-pět-pět. Odlet zrušen. Opakuji. Odlet zrušen.
Cože? Zopakujte to.
Echo-zulu-zulu, sedm-pět-pět. Odlet zrušen. Odlet zrušen.
Už nestihneme zabrzdit.
Echo-zulu-zulu, sedm-pět-pět, chybí nám dráha na zabrzdění. Opakuji, chybí nám
-brzdná dráha. -Máte před sebou oblak
popela. Odlet zrušen.
Echo-zulu-zulu, sedm-pět-pět. Už je pozdě, vzlétli jsme.
ZMEŠKANÝ HOVOR
Fredriku!
Volal Jens. Sára odjela na letiště.
Cože?
Jsi si jistá?
No, já… Její pas tu není. A nebere telefon.
Je vypnutej a to její letadlo teď odlítá do Madridu.
Jak jako do Madridu? Určitě letadlům vzlítnout nedovolí.
Ne.
Panebože.
Volejte někdo záchranku. Rychle!
Jdeme!
Musíme na letiště.
Jo.
Dojdi pro klíče, já se postarám o Tobiase.
Arnte? Pojď, Tobiasi…
Zavolej do Madridu. A spoj mě s Geologickým ústavem.
-Hned teď. -Už jdu.
Událost se stala před necelou hodinou.
Národnost cestujících ještě není známá,
ovšem ostrov LaPalma je oblíbenou turistickou destinací.
Ovšem věříme, že všichni tragédii přežili.
Veškerá letecká doprava na ostrov byla zrušena.
Mnoho lidí je v místní nemocnici.
Jak už jsem říkal, prozatím nemáme žádné oficiální informace od španělských úřadů.
Co je?
Před pár minutama spadlo letadlo. Na Kanárech. La Palma.
-Vláda se k tragédii doposud nevyjádřila. -Ovšem doufáme,
že nedošlo k újmám na životě.
-Letělo prý do Madridu. -Národnost cestujících ještě není známá,
ovšem ostrov LaPalma je oblíbenou turistickou…
Co je?
Co?
Spadlo to letadlo do Madridu. A… Zraněný prý odvážejí do místní nemocnice.
Takže nepojedeme radši tam?
Jo, jedem.
Jo.
Zkusíme jí zavolat znova.
No tak, Sáro. Ne, padá to do schránky.
Jen to zkoušej dál.
Saro? Ne, to není ona.
Tudy…
Je to Sára?
Promiňte! Promiňte! Ta žena na sále je možná moje dcera.
-Letěli jste tím letadlem? -Ne, ale, ale operují tam ženu.
-Jmenuje se Sára Ulvdal! -Já to chápu, chápu to, ale můžete
-aspoň zjistit, jestli je to ona? -Jennifer? Jennifer!
Ano, já to chápu. Ale potřebujeme pár informací, prosím!
-Musíme… Musíme to zjistit! -Rozumím, jen potřebuju…
Naše dcera… Musíme zjistit, jestli tam operují naši dceru! Pojď, Jennifer! Pojď!
Musíte jít se mnou.
Já vím, já vím…
Přece musí existovat nějaký seznam! Ne, naše… Ne, musíte mi to říct! Ne, já jen
chci vědět, jestli…
Už není otázka, jestli se to stane nebo ne.
Otázka je kdy.
Může to trvat dny nebo týdny.
Prosím, poslouchejte, ministře. Nejde o pro či proti.
Musíme se zaměřit jenom na to, kolik životů můžeme zachránit.
Ano, ale je to jen popel. A ten už jsme tu měli.
Zlomová linie se právě teď rozšiřuje.
Evakuace představuje pro lidské životy také riziko.
Musíme si být jistí.
Pokud místo popelu začne vybuchovat láva, je to otázka hodin.
A do moře se zhroutí skála o velikosti Manhattanu.
-A důsledky budou… -Nemůžeme lidi varovat bez
přípravy. Vypukl by chaos.
Prosím vás. Dělejte něco.
A udělejte to hned.
Začneme s přípravami.
Už jsem zavolal své rodině.
Sedí teď v letadle do Madridu.
Všichni byste měli udělat to samé.
Cože?
Jak to myslíte?
Letiště je zavřené, ale trajekty pořád odplouvají.
Ještě pořád se létá z Tenerife.
Ale…
Já tu zůstanu o něco dýl a budu vše monitorovat.
Alvaro, nemůžeme vás tu nechat.
-Anno! -Alvare…
Už jsem se rozhodl.
Jeďte. Jeďte.
Jdi za svým bratrem.
Vypadněte odsud.
Nikdo by to neměl zažít dvakrát.
Ahoj!
Eriku?
Eriku!
Ahoj, nechte mi zprávu.
Sakra!
Tady je seznam cestujících, kteří byli na palubě.
Zaškrtli jsme všechny, kteří jsou tady v nemocnici.
Ostatní se pohřešují.
SEZNAM CESTUJÍCÍCH
Jak to pohřešují?
Seděli v přední části letadla.
V té, které vybuchly.
Rozumíte?
To ne, teda, třeba tam je chyba.
Já… Můžete to zkontrolovat, jestli se pohřešují?
Měli bysme jet k letadlu. Měli…
To není možné.
Ale…
Měli byste jet domů anebo někam do hotelu.
Ale, ale…
Zavoláme vám, jakmile budeme mít víc informací.
Moc mě to mrzí.
Je to sopečný ostrov, ale všechno je v pořádku.
Ale kdy přestane létat ten popel? Dostane se nám úplně všude.
Nevíme, dnes budeme večeři podávat uvnitř. Ano?
Jo?
No, Tobiasi, to možné není.
A proč ne?
Tak hluboko do moře se v životě ještě nikdo nepotopil.
To mi neříkej, to jsi určitě věděl.
A věděl jsi, že tenkrát v létě jsem…
Ahoj.
Dozvěděl ses něco?
Je v pořádku. Vystoupila z letadla.
Bylo za tím nějaký nedorozumění.
To je dobře.
Jo.
Nejdůležitější je, že je naživu, a jo…
Potřebuješ si s někým promluvit?
Ne. Ne. Potřebuju, potřebuju se asi trochu vyspat.
Zejtra ráno mě čeká další šichta.
Dobře se vyspi.
Klouže to!
Sakra…
Čau.
Víš, omlouvám se za dnešek.
Jde o to…
Máma s tátou neví, že jsem tady.
No. Tak to je trochu blbý bejt na SnapMap.
Já už s nima Vánoce nedávám.
Chtěla jsem odjet co nejdál.
A ty lidi, s kterejma jsem tady, tak moc neznám.
Přidala jsem se k nim.
Víš o letadlu, co se dnes zřítilo?
Já jsem byla na palubě.
Co? Kecáš?
-Ty vole… -Vystoupila jsem.
Proč jako?
Když jsem dostala tvou zprávu.
Jako fakt?
Jsi v pohodě?
Jo…
Chyběl jsi mi.
Když jsem zjistila, že se to letadlo zřítilo a že jsem
tam málem byla, napadlo mě, že…
Že můžu umřít kdykoliv.
A tak musím přestat chtít mít pořád všechno pod kontrolou
a přestat se bát.
Musím přestat všechno…
odkládat.
Co odkládat?
Líbíš se mi.
Tak bych chtěla vědět…
No, jestli se ti líbím.
Tak, jak to myslím.
Anebo jestli jsem totální idiot a pochopila jsem to špatně.
Ahoj! Ahoj, kde jsi?
Dobře, dobře, přijdu tam, jen tam zůstaň, ano?
Můžu se vám na to, víte co. Nikam nejdu, prostě se vám na to…
-Jak se jmenujete? Musíte se uklidnit. -Hej! Hej, hej, hej, to ne. Eriku?
-Ustupte. -Hele, co to děláte?
-Prosím, ne, ne, ne, ne. -Dovnitř, vlezte tam! Slyšel jste
-mladíku, vlezte dovnitř! No tak. -Já jsem jeho sestra. Prosím,
on bere léky. Prosím, to je…
Ne, Eriku, to… Nemůžete ho zatknout. Dovolte mi, já ho zvládnu.
-Eriku. -Vlezte tam!
Omlouvám se!
Pojedete s námi!
Nemůžete… co to děláte? Hej! Ne! To nesmíte!
-Jedete s námi! -Ustupte!
Marie!
Eriku, prostě, prostě se z ostrova nějak dostaň,
jo? Já přijedu za tebou, jenom odjeď odsud!
-Tak jdeme! -Eriku!
Eriku!