ПЛЯЖ БОНІТА ЛА-ПАЛЬМА
Ла-Пальма — найзахідніший з Канарських островів.
І найкрасивіший.
Гарно вийшло.
-Тобі подобається? -Ні. Зроби ще раз.
О ні! Я загубила сережку?
-Так, однієї бракує. -Справді? Де ж вона?
І тут ми поплаваємо…
Будь ласка, припини.
Що поганого у флірті задля безкоштовної поїздки?
Він захоче з тобою переспати.
Подумає, що ти хочеш заміж.
-З однієї усмішки не подумає. -Що хочеш жити тут і мати десятеро дітей.
Може, так і зроблю.
Народжу десятеро дітей із цим капітаном і переїду сюди.
-Я перша! -А я пошукаю сережку.
Ідо!
Забираймося звідси!
Ні! Чекайте! Вона під човном!
Зупиніть човен!
З 1949 року тихий острів Ла-Пальма наче бомба уповільненої дії.
ЛА-ПАЛЬМА
Під час виверження в 1949 році була серія дуже сильних землетрусів,
і вздовж гребеня вулкана утворилася лінія розлому.
Весь схил рухається в напрямку океану.
Він близький до зсуву.
Мова йде не про «якщо», а про «коли».
ЛА-ПАЛЬМА
САНТА-КРУС-ДЕ-ЛА-ПАЛЬМА
Ви тільки подивіться! Яка краса.
-Дякую. -З Різдвом!
З Різдвом!
-Коли ми підемо плавати? -Дуже скоро.
Але спершу заселимося в номер. Ходімо.
Та сама пластикова ялинка.
Справді? Ти диви! Нічого собі.
Справді та сама. Це тішить. Гарно.
Так!
-Отакої! -Ось ви де!
-Радий вас бачити. Веселого Різдва. -Веселого Різдва.
А це хто?
Минулого року ти була ось така, а тепер — доросла жінка.
А з тобою що?
Я зайнялася спортом.
Схоже, у Фредріка нова дівчина.
Добре. Побачимося, і…
-Так. -Гарного відпочинку.
-До зустрічі! Розважайся! -Бувайте!
-Вітаю! -Добридень.
-Ласкаво просимо в наш готель! -Дякую.
Ми вже сім років приїжджаємо сюди на кожне Різдво.
Дакую.
Майже.
Нас в аеропорту мала чекати машина.
-Машина? -Хосе завжди орендував.
Так, я можу орендувати для вас машину.
Справді? Клас. У нас новий Хосе.
-Так! -Так! Круто.
-Гарного відпочинку. -Дякую.
Якщо спати з дітьми в одній кімнаті — це відпочинок.
-Більше схоже на навчальний табір. -Так.
У нас тут дещо сталося,
гадаю, я можу запропонувати вам інші апартаменти.
-Апартаменти? -Так.
Особливі апартаменти для особливої жінки.
У кінці коридору, нагорі.
Гаразд!
То як?
-Це не той номер. -Ні, Тобіасе.
Ходімо зі мною, подивимося.
Стіл, де можна малювати.
«Особлива кімната…»
«Для особливої жінки».
Він був увічливий.
Ого!
Боже мій.
Я завжди можу повернути ключ-картку…
Ні. Нізащо.
Бікіні?
Занадто?
Ні, прекрасно. Я вже давно не бачив тебе в бікіні.
-Так. -Чудово.
Особливе бікіні… для особливої жінки.
Дуже особливої жінки.
Тато взяв кішки у відпустку.
Вони були в сумці. І крем від холоду.
Отакої. Добре, що я контролюю таблетки Тобіаса.
Так, мабуть, добре.
Я знайшла це на підлозі.
Дай гляну.
-Угу. -Гаразд.
Зможемо зібратися в басейн за три хвилини? Встигнемо?
Добре!
Якщо зберемося за три хвилини, тато купить…
ГЕОЛОГІЧНИЙ ІНСТИТУТ ЛА-ПАЛЬМИ
-Привіт. -Привіт.
-Доброго ранку. -Привіт.
Учора теж відчувалися поштовхи?
Вітаю.
Так, зсередини гори і до західного узбережжя.
Привіт, дівчино.
Активність досить висока.
-Гаукуре, можеш глянути? -Звісно.
-Привіт. -Привіт.
«ЩОДЕННА ЛА-ПАЛЬМА»
Де були землетруси, про які ти казала сьогодні?
Південно-східне узбережжя Ла-Пальми.
На пляжі Боніта. А що?
ТРАГІЧНИЙ ВИПАДОК НА ТУРИСТИЧНОМУ ЧОВНІ
Щось не так?
-Альваро. -Що?
-Щось не так? -Ні.
-Гаукуре. -Що?
Те обладнання, яке ти допоміг мені налаштувати…
Воно нове?
Так. Найсучасніше.
Ти впевнений?
У чому проблема?
Схоже, зник зв'язок,
останній сигнал я отримала вчора.
-Дивно. -Так.
Дивися. Нічого не відбувається.
Річ не в обладнанні.
-Воно справне. Я перевіряв. -Аякже.
Мабуть, це ти…
-Я? -Так.
-Так! -Ти новачок.
-Авжеж. -Знову.
Так. Підемо перевіримо?
Туристи.
Так.
-Готова до дартсу й пива сьогодні? -Сьогодні?
Так, сьогодні.
Минулого разу я програла, тож мені нема чого втрачати.
У тебе талант.
Талант?
Мені треба додому до брата. Йому я потрібна більше, ніж тобі. Ходімо.
Я думав, братові уже краще.
Так, але він повен маніакальних ідей і нових проєктів.
Як твоє дослідження печери?
Я хотіла перевірити, чи зміна кількості ґрунтових вод
означає зміну фізичних характеристик гори.
Гаразд.
Тобто чи впливають ґрунтові води на стійкість гори?
Так.
Передавач на місці, але…
Що скажеш?
-Наче все добре. -Так?
-Так. -Упевнений?
Я перевірю, але на вигляд добре.
Як глибоко твоє обладнання?
Кількасот метрів.
-Усе гаразд. -Правда?
Так, усе добре.
-Гаразд. -Ходімо.
Будь обережний.
Серйозно…
Я не люблю тісних місць.
І цей чортів шолом замалий.
А ще ти змушуєш мене говорити клятою данською.
-«Камелосо». -«Сиґлекол».
Що не так?
Вода свіжа.
Я візьму на аналіз.
Потримай.
Дякую.
Бляха!
От хрінь.
Треба перевірити якість повітря. Допоможеш?
Що…
Концентрація вуглекислого газу незвично висока.
Для нас небезпеки немає, але…
Мабуть, нещодавно зросла, інакше б кажани вижили.
Не поспішай.
Ні!
Бляха, ні!
Зіпсувала дороге обладнання. Чудово, Маріє!
Дідько.
-Маріє. -Що?
Це дуже серйозна тріщина.
Ого!
Учора неподалік затонув туристичний човен.
-Що? -Двоє норвежців загинули. Дивіться.
О ні!
Поговоримо про це, коли Тобіас піде спати.
Знаєш, ми з татом вирішили, що цього року відвідаємо більше місць.
Підемо в гори, як уже давно планували.
Коли хочете піти?
Не обов'язково робити це одразу. Спершу облаштуємося…
Ти завжди так кажеш. Ми ж домовлялися.
Так… Їжу несуть.
Чудово. Дякую.
Дякую.
Відпочинковий стейк.
Ого, клас!
Іспанське пиво справді смачніше,
чи просто смакує краще, бо ми в Іспанії?
-Тобіасе? -Їжа не така, як на малюнку!
Так. Ми вже це проходили. Подивимося.
-Ми все виправимо. -Ось так…
Покладемо це сюди. І ще помідор сюди.
І повернемо, звісно. Продукти не мають торкатися.
-Ні, не мають. -Ось. Так краще?
Клас!
Перші ознаки, що вулкан прокидається, —
землетруси та газ.
Токсичний газ.
Ось як вулкан каже:
«Я прокинувся».
А ще попіл. Багато попелу!
Попіл
як чорний сніг, що вкриває все.
А іноді, але не завжди, є лава.
Повторіть за мною.
-Газ. -Газ.
-Попіл. -Попіл.
-І лава. -І лава.
Це все, дякую.
Тиждень тому цієї тріщини там не було.
І мертві кажани.
Я виявив високі концентрації вуглецю та діоксиду сірки.
Мабуть, щось трапилося.
Сезони дощів стали довші й сильніші.
Через зміну клімату температура зростає.
Як і шари хмар, тобто в горах випадає більше дощу.
Вода усуває тертя між кам'яними шарами, тому ця тріщина…
Гори постійно рухаються.
А цей газ, Гаукуре,
ти маєш знати, що у всіх вулканічних районах є невеликі газові кишені.
Мова йде про нову діру в печері. Хтозна, до чого це може призвести.
-Землетруси, лавини… -Досить!
Ти говориш про зміну клімату, тріщини й рух гір?
А сама тут лише місяць.
Ти хочеш дописати докторську? Стати гідрологом?
Звісно.
Тоді припини підлаштовувати реальність до теорії.
Має бути навпаки.
Будь готова витратити на це роки. Навіть решту життя.
Спершу все перевір, а тоді поговоримо.
Ходімо, я тобі дещо покажу.
-Антоніо! -Слухаю.
Привіт, це Альваро Перес.
Давно не чулися.
Я одразу до справи.
Ти робив розтин жертв аварії човна?
Останнє тіло ми отримали пів години тому.
Сьогодні почнемо розтин. А що?
Зателефонуєш, коли закінчиш?
Мене дещо цікавить.
Гаразд. Я подзвоню.
Як відомо, виверження тут було в 1949 році.
Так.
Утворилася багатокілометрова тріщина. Така велика, що в ній можна ходити.
Гаразд. І що?
Двадцять років тому британські вчені висунули теорію,
що нове виверження може призвести до зсуву всього схилу гори в море.
Мова йде про 500 кубічних кілометрів каменю.
Це еквівалент…
Мангеттену.
Якщо гора зсунеться в море…
Буде цунамі.
Так.
А цунамі — не дуже популярна тут тема.
Але, Гаукуре, у горі зараз набагато більше ґрунтових вод,
ніж було тоді.
У тебе немає доказів.
-Люди мають право знати. -Знати? Знати що?
Що «щось» може статися?
Будь ласка, сядь.
Слухай.
-Люди мають право знати. -Дякую.
Так думав Альваро під час виверження в 2021 році.
-Справді? -Так. Він наробив галасу.
Казав, що існує небезпека, що гора може зсунутися.
Це спричинило хаос.
Він мало не втратив роботу.
Тож більше він цього не робитиме, поки цунамі не з'явиться на порозі.
-То він помилився? -Помилився?
Помилився чи мав рацію — хтозна.
Щоб це сталося,
стільки факторів має зійтися.
Має бути… «ідеальний шторм».
І теорія може бути помилковою.
Гаукуре.
Що?
Наскільки велике?
Наскільки що велике?
Цунамі.
Подивися на ютубі.
У 1949 році вздовж вулкана утворився розлом.
Ця геологічна тріщина — головна причина, чому цей вулкан
одного дня може спровокувати величезне цунамі.
За 20–30 хвилин хвиля від Ла-Пальми пошириться далі
і почне довгу подорож через Атлантичний океан.
З катастрофічними наслідками.
-Привіт! -Привіт!
Що це ти робиш?
-Ти справді готуєш? -Так!
Нічого собі!
-Усе добре? -Просто багато роботи.
Я про це й кажу. Ти весь час працюєш.
Брехня.
-Їси лише локшину швидкого приготування. -Теж неправда.
-Правда. -Ні!
Твоя дієта призведе до цинги.
Я вражена! Мій брат знає, як працює кухня.
Ніколи б не подумала.
Так, мій психотерапевт дасть мені золоту зірочку.
Ходи, я тобі дещо покажу.
-Іди подивися. -Що?
Я знайшов наступний проєкт.
-Щойно спало на думку. -Угу. Можеш застелити ліжко?
Так, але поглянь сюди.
Глянь! На форумі про черепах говорять про Ла-Пальму.
Тут відбувається щось незвичне.
Схоже, вони збираються… Хтось опублікував фото.
Було сотні коментарів.
Що кажуть?
Більшість зачарована, що черепахи в одному місці
і прямують в одному напрямку. Мабуть, це незвично.
Що ж, я мушу вийти.
Треба купити овочі, якщо хочеш
справжню вечерю.
Так.
Чудово! Позичиш мені гроші?
Так. Авжеж.
Скільки треба?
Думаю… сто вистачить.
Сто євро на овочі?
Ну… я винен одному човняру за пару поїздок.
Коли повернуся в Норвегію, одразу ж знайду роботу.
Я все віддам, обіцяю.
Не переймайся,
хоч ти й тратиш усі мої гроші.
Дякую! До зустрічі.
-Опіки? -Газ.
Газ?
Дуже гарячий.
Ми знайшли смертельні рівні вуглекислого газу і сірки в легенях.
Мабуть, вода була настільки гаряча, що скло на човні тріснуло.
Дякую.
Я твій боржник.
Альваро, пам'ятаєш, як нас учили в дитинстві?
Газ, попіл, лава…
Варто хвилюватися?
Ні, все буде добре.
-Привіт! -Привіт. Зайняв тобі шезлонг.
Я збиралася побігати,
але, може, хочеш спершу прогулятися?
Так. Я щойно замовив… дякую… закуски.
Тож… Чекай. Я піду з тобою.
-Добре. -Я лише… Я швиденько.
Це не келих пива.
Це ваза.
Мені піти на прогулянку самій?
Мабуть, так буде краще. Складу тобі компанію завтра.
Надсилай фото!
Я залишила телефон. Хочу насолодитися миттю.
Що таке з твоїм братом? Вибач, я не хотіла тебе налякати, просто…
Що вони зробили з його їжею?
Він не їсть їжу, якщо вона не така, як на малюнку.
Справді?
Так, у нього аутизм, тому він так поводиться.
Ну… ми всі такі.
Наприклад, якщо можна вибрати, я мушу йти ліворуч.
Якщо є два ліфти,
я чекаю на той, що зліва, хоч той, що справа, вільний.
Авжеж.
Це дратує, але в психлікарню не запхнуть.
Поки що.
Ні, але… Ми збиралися пограти у волейбол.
Нас лише п'ятеро, потрібен ще один гравець. Хочеш?
Це було б круто.
Але я маю наглядати за братом.
Ну, приходь, якщо передумаєш.
-Добре. -І я граю зліва.
Авжеж.
-Що це було? -Що?
Оце?
А, це. Їм бракує одного гравця у волейбол.
То йди.
Я маю наглядати за Тобіасом.
Не кажи дурниць. Я нагляну.
-Справді? -Так.
Тобі 17, а ти завжди з нами.
-Так. -Іди пограйся і розважся.
Добре.
Добре?
-У волейбол грають у три дотики. -Три дотики?
-Максимум три дотики. -До м'яча?
Пучками пальців і ось так.
-Це весело. Іди! -Гаразд.
-Куди ти йдеш? -У Сари свої плани.
Але…
знаєш, що це означає?
Ти готовий?
Не дивись.
Хто перший знайде.
Тобіасе?
Тобіасе!
Привіт! Ти прийшла? Ходімо.
Ходімо.
Тобіасе!
-Ти не бачила Тобіаса? -Ні.
-Він міг піти сюди. Допоможи шукати. -Що?
Тобіасе!
Фредріку, щось сталося?
-Тобіас зник, ти його не бачив? -Що?
Тобіасе!
А якщо він зайшов у воду? Тут можуть бути течії і…
Він десь тут, ясно?
-Тобіасе! -Тобіасе!
Тобіасе!
Фредріку!
А це не він он там?
-Тобіасе! -Тобіасе!
Тобіасе!
Тобіасе, хлопчику мій.
Не можна просто так зникати.
Це тому, що я пішла?
Ні.
Ні, усе добре.
-Ні… -Куди вони пливуть?
Так!
Гаразд, спокійно. Ще раз.
Маріє, ми починаємо наступний раунд.
Гаукуре, підійди сюди.
-Що? -Сядь.
Що за неймовірно нудну штуку ти хочеш мені показати?
Я проаналізувала зразки води з печери.
Угу.
Щоб дощова вода просочилася з вершини в ці тунелі,
знадобилося б 30 років.
Вона тече крізь скелі й наповнюється мінералами.
Сьогоднішні зразки…
не містять мінералів.
Відсутність мінералів
означає, що вода набагато швидше протекла крізь гору.
Так, за кілька тижнів.
Може…
Може, навіть днів.
Це може означати що тріщина, яку ми бачили сьогодні…
проходить через усю гору.
-Можна? -Будь ласка.
Що?
Місце, де ми були сьогодні в печері,
просто під тріщиною з 1949 року.
Тож…
А якщо я маю рацію?
Якщо ти маєш рацію, це вже не теорія.
І ми потонемо, ти і я. І ті люди там, і…
Просто… Гаразд.
Піднімемося на гору
і перевіримо, чи щось сталося з тріщиною.
Щоб переконатися, що ми…
що ми помиляємося.
-Візьмеш валізку? -Так.
-Куди? -Я візьму. Нам сюди.
Готова подавати? Кидай.
Так! Ого! Фантастика!
Молодець!
Привіт!
-Привіт. Я бігала на інший пляж. -Гаразд.
Там так гарно.
Навколо крихітні дизайнерські готелі.
Зовсім інша атмосфера.
-Чудово. -Так.
Я взяв вино. Хочеш?
Так.
-Так! -Так, клас!
Чудесно.
Треба відсвяткувати, що ми тут. Що прилетіли й цього року.
Ти така молодець.
Тренуєшся майже щодня.
Уже пів року лягаєш спати о десятій. Вражає.
Так.
Будьмо.
Тепер у нас є своя кімната.
Як минув ваш день?
Наш день минув…
-Добре. Чудово. -Це добре.
Дай дитині басейн — і вона буде щаслива.
-Бачив, що він намалював? -Так.
-Зоряну мапу. -Так.
І черепах.
Уяви, який у нього всесвіт.
Так, вражає.
Просто чудово.
-Ти щось замовляла? -Ні.
-Я відчиню. -Ні, відпочивай.
Вітаю!
-Усе добре? -Так, усе прекрасно.
-І де це? -У цьому районі.
Гаразд. Як мило.
Вітаю!
-Вітаю. -Ви домовилися про машину?
Тому я і прийшов.
Я всюди дзвонив, але на цей тиждень вільних машин немає.
Ви щойно дзвонили? Я ще вранці казав, що нам потрібна машина.
-Так, але… -У нас є плани з дітьми.
-Послухайте… -Ти послухай, підступний…
-Нічого страшного. -Що він собі дозволяє?
Я поскаржуся. Обслуговування жахливе.
Я подзвонив братові. Він продає машини і позичить вам «БМВ».
За таку ж ціну.
Багато кінських сил і весь фарш.
Так, звісно, це…
Чудово. Це… Дякую.
Заберете ключі завтра вранці. Вибачте, що завадив.
Ні, це…
Приємно.
Це…
Він дав нам гарні апартаменти і «БМВ»,
а ти скаржишся?
-Так. -У чому проблема?
Вибач, але я думаю, йому треба трохи охолонути.
-Охолонути? Він нам допомагає! -Так.
Але він фліртує, це видно.
Я бачив вас.
Я піду в кімнату Тобіаса.
Ти як?
Добре.
Я вже застарий для цього.
Ні.
Гаразд. Прийшли.
Якого фіга?
Тріщина наскрізна.
Треба зробити заміри.
Вони заснули. Обоє.
Може, і на краще.
Так.
Що у вас із мамою?
Ні, нічого.
Усе добре.
Ви не такі, як колись.
Тобто?
Коли ми були тут раніше,
ви сідали на балконі і годинами розмовляли вечорами.
Було приємно так засинати.
Так.
Ні, усе…
Нема чого…
Не знаю, Саро.
чи варто нам про це говорити.
Годі тобі.
Я впораюся. Ти знаєш.
Я хочу знати, що відбувається.
Так… Що відбувається…
Я не знаю, це…
Коли я зустрів твою маму, вона була в дуже поганому стані.
Після втечі твого батька.
Сумна, пригнічена.
Розгублена.
Їй потрібен був такий, як я.
Учитель. Безпечний і милий.
Який любить футбол і смачну їжу.
Стабільний.
Я був трохи розсіяний, тож вона мене теж врятувала.
Але все змінюється.
Тож зараз…
Зараз я не впевнений.
Ти хвилюєшся?
Так.
Може, трішки.
Ти мій тато.
Справді.
Так, ну…
Ну, а ти?
Усе в порядку?
Чому ні?
Не знаю. Ти їздиш з нами на канікули.
Майже кожні вихідні вдома.
Хіба ти не маєш розважатися?
Закохуватися?
Ні… А ти що про це знаєш?
Ні. Що я знаю?
Ну…
Не пий багато вина.
Мама хоче, щоб ти бігав і пив виноградний сік.
Так, це… Ти куштувала виноградний сік?
-Ні. -Ні, отож-бо.
Усе буде добре.
Так.
-Анно, ми йдемо. -Тільки речі візьму.
-Бар «Синя мавпа»? -Тільки не «Синя мавпа»!
Там жахливо.
Що за хрінь?
-Ходімо. -Дивись. Їм лише кілька хвилин.
Поверни один до одного.
Так добре?
-Добре. -Гаразд.
Будеш готова — натисни перемикач.
Гаразд.
Люди на човні загинули від газу!
-У нас починається землетрус. -Що?
-І високий рівень газу в горі. -Як глибоко?
Десь кілометр. Швидко піднімається.
Викид газу, Альваро!
Викликай цивільну гвардію. Там можуть бути люди.
-Уже дещо є. -Правда?
Бачиш ці цифри?
Чекай, то…
Вона рухається!
Так. Не сильно, але зсувається.
Чорт, гаразд. Я дзвоню Альваро.
Будь-якої хвилини.
Це Маріє.
Маріє?
Альваро, привіт. Я з Гаукуром у горах.
-Що? -Тріщина з 1949 року розширюється.
Ми зробили заміри.
Залиште обладнання і спускайтеся звідти негайно.
От-от станеться викид газу!
Ви чуєте? От-от станеться викид газу!
Тікай!
Гаукуре, тікай! Швидко!
Гаукуре!
Швидше!
-Агов! -Тікайте!
-Це туристи! -Бігом!
Маріє, ні! Ми не можемо…
Агов! Ви мусите…
-Тікайте звідси. -Що?
Газ отруйний. Швидше!
-Ні, залиште! -Нам треба йти!
У вас є вода?
Дай мені воду. Дай сюди.
Маріє! Тікай!
Налий воду.
Усе буде добре. Тікайте.
Бігом!
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин