Господи, яка розкіш! Арка екстракласу. Просто милюща, згодні?
Чудова.
-Екстраклас. -Вдала оренда, так.
Хоч і дорогувата, та, зрештою, не щодня ж святкують срібне весілля?
Бува, й не святкують.
-Ага. -Трішечки лівіше. Прикиньте на око,
щоб було рівно. Пробачте, я прискіплива. Прискіплива.
То, е, чому ти вирішила такий чудовий сюрприз Ніку влаштувати?
Не знаю, схотілося чогось особливого. Він же купив мені піч.
Встановив її сам. Тож… я встала сьогодні і… розтопила її уперше.
Це весільний таріль. Старий розбився давно,
тож я відтворила з пам'яті.
Що ж, сьогодні буде теж пам'ятний, е, день. Так.
Енні, а що треба від нас?
Гарне запитання. А, я просила гарний одяг взяти,
він згодиться. Тож перевдягніться й поможете
мені з підготовкою.
Нік приїде за дві години, а тоді, типу, сюрприз,
клятви, торт і щасливі роки разом.
Блискучий план. Супер. Давай, мала.
Триндець. Я не зможу так більше. Хочу втекти.
Джеку, ти поводився, як псих.
Так. Чому ти у п'ятдесят смикаєшся, як той двадцятирічний?
Та подивися, це ж весільний надгробок. Нам треба їй сказати.
-Ми нізащо так не вчинимо. -Однозначно ні. Ні.
Чому?
Ну от ти сам подумай. Ми що, розлучимося з Енн за Ніка?
Що ти пропонуєш?
Ми… Лагідно.
Поновлення шлюбу - це тупий захід, але несправжній.
Тому ми сидітимемо і лише ніяково спостерігатимемо, ото й усе.
О, божечки.
Це зомбі-апокаліпсис. Енн запросила всіх знайомих.
Тут буде крута вечірка!
Привіт, я Клод. Вітаю.
ЧОТИРИ ПОРИ РОКУ
ВЕСНА
Дякую.
Джеку, все буде добре.
Не в цьому річ. Помацай мої лімфовузли. Будь ласка.
У тебе в нормі все.
Щось мені кепсько. Ну, не те щоб хворий, а якось… не так.
Я в озері води наковтався вчора, і… Що як у мене лямблії, слухай?
Та це стрес, любий.
Ну, суглоби стали надчутливі. От дивись. Отак боляче. Дуже.
Та як же Нік наважився на це?
Він просто хоче щастя. Для нього це теж непросто.
Стоп, ти стала на бік Ніка?
Я ні на чий бік не стала. Та…
зосередьмося на поточній ситуації і не впадаймо в зайві… емоції.
О, ну пробач за мої емоції. Їх не було, поки ти так не сказала.
Слухай, тобі кепсько, ясно? Тому просто… з'їж банан і ляж, а я допоможу там.
То… як я полежу, ти не розсердишся?
Ні.
Дякую.
А… це твій останній банан?
Ага.
І ми точно не дзвонимо Ніку, щоб його попередити?
Ні.
Вітаю, це голосова пошта Ніка Паґано. Залиште повідомлення. А якщо у вас факс,
відправляйте на цей номер будь-коли. Дякую, гарного дня.
Голосова.
Привіт, Ніку, це Кейт. Тобі досі шлють факси? А ще,
Енн влаштовує тут поновлення шлюбу, а це, з огляду на твій настрій, не дуже вчасно.
Передзвони.
Дякую. Якщо там внизу є інші банани, смс-неш?
Ага.
Дякую, Джанессо. Оце й усе.
Так, супер. Та ти просто янгол небесний. Чао, чао, чао. Так, гаразд.
Дідько, Джанессо, хай тобі грець!
У тебе все гаразд?
Ні. Мене викинуло з порталу, я дзвоню в підтримку. Чекаю сорок п'ять хвилин.
Нарешті Джанесса відповідає. Каже, все виправила. Та глянь, воно працює?
Може, це знак, щоб викинути це з голови.
Це зовсім не знак, Денні. Гроза, вулкан, коли риба дивиться тобі в очі без причини.
Оце знаки. А це? Нескладна проблема, і я її вирішу.
Добре, тільки дихай, гаразд?
Ти точно не можеш лишитись, піти на прийом і зробити ту операцію?
Маямі - крутий проєкт. Я не можу це пропустити.
Хіба не можна з дому, через зум?
Мені треба особисто поглянути на меблі і тканини помацати.
А ти оце весь час тільки і мацав би. Це сексі, звісно, але трішки бісить.
Слухай, все, що я зараз хочу, це відпустку зі своїм любим чоловіком.
Вмикаєш звабний голос, га? Що б ти ним не сказав, я млію від нього, ти про це
-знаєш? -Мгм.
Кафетерій.
-О, боже. -Прес для сміття.
Продовжуй.
Джанесса.
Обожнюю Джанессу.
Баста. Закінчу згодом. Зараз треба готуватись
до свята Ніка і Енн.
О.
Що?
Так.
Боже. Бляха.
О, помогти?
О, було б чудово.
Краще піднімай колінами.
Раз, і назад, назад. І трішечки лівіше давай.
Ще потрошку назад. Обережно. Так, тепер відчиняй двері.
Клоде, питання. Ти не міг би заспівати для нас на церемонії?
Так.
Енн, це так душевно. Погоджуся з радістю.
О! Добре, бо, ем, пам'ятаєш ту гарну пісню, яку ти співав у караоке? Балада,
-італійською? -Ні, ні, ні, ні, ні, ні, ні. Ця пісня
про сиріт і голод. Я її не співатиму. Може вашу пісню з весілля? Що скажеш?
О.
Супер. Дякую.
Це буде надзвичайно.
Так.
Так, заходьте.
Гей, Джеку. Пробач, що врива… О, ні. Тобі що, недобре?
О! Ні, ні, ні. Зовсім ні. Взагалі. Я, е, просто набираюся сил, е, на потім. На
потім. Ем, щось хотіла?
Так, велике дзеркало на хвилинку, якщо можна. Воно в будинку єдине.
Господи, ну звісно. Будь ласка.
-Вибач, я швиденько. -Та звісно, і, е… В тебе пр…
просто… приголомшлива сукня.
Хай це нахабство, та допоможи з зачіскою. Не бачу, що ззаду.
О, звичайно. Так, ага.
Причепи-но кілька… квіток по боках. Не знаю. Аби було гарно.
Добре.
У мене лищиця і на весіллі була.
Ти просто… красуня.
Оце Нік здивується.
Ховаєшся? А звідки у тебе сендвіч?
-Сам зробив. Цей кейтерінг - Для Барбі. Джек очуняв?
О, ні, не зовсім. У нього почались емоційні лямблії.
Я бачу, що Клод дуже тішиться цій церемонії.
Я не винен. Якби сказав про Ніка і Енн, він би не просто знепритомнів.
Його б порвало. Тому часом я маю берегти його трішки.
Та звісно.
Так воно простіше.
Не те, щоб ти тупо брехав йому абощо.
Що?
Добре, ем, ну я… не зовсім збрехав, але, типу, трішки схитрував,
що мені треба у відрядження, коли в мене операція.
Я знаю, я знаю. Боже, яке гучне обличчя.
Але ж ти зробиш операцію?
Мені треба хвильку подумати, поки Клод свій італійський
глузд не втратив. І по-іншому з ним не вийде.
Але ж ти потім…
Вони кульку запихають у пах, Кетрін. Повітряну кульку тобі у пах.
Звучить страшно. Але ж ти їм це дозволиш, так?
Бляха, даси спокійно з'їсти сендвіч?
Ми справжні монстри. Усі ми - монстри.
Бо Енн просто зганьбиться перед своїм татом і старим пастором з Ютіки.
А ми лиш мовчки спостерігатимемо.
Гаразд.
Він досі не передзвонив?
Ні.
Супер. Мені він теж не відповів.
Стоп, ти теж дзвонив?
Е, типу, так.
Ну гаразд, і я дзвонив.
То ми всі дзвонили? Ну… тоді ясно, що сталось. Вочевидь,
він отримав купу панічних повідомлень, перелякався та й утік.
Ні, він би так просто не утік.
Я втекла б точно.
Ти втекла би так, га? Покинула б мене під час поновлення шлюбу?
Я зовсім не про це.
Так, знаєте що? В сраку. Я скажу Енн.
-Джеку, ні, ти не обдумав усе… -Я скажу Енн!
Ледь знайшла. Годі ховатись. Джек говорить з Енн довгенько.
Нік уже спізнився на пів дня. Може, натякнути всім, хай їдуть додому?
Hi. Я відмовляюсь. Я вже тут живу.
Можна мені в гарний туалет?
О, привіт. Містере Ка, ви приїхали аж із Флориди?
-О, Доне. Привіт. -Ну, дочка йде заміж… не один раз,
-певно. Мама Енн точно була б у захваті. -Вона любила вечірки надворі.
О.
Ви були довгенько разом.
Шістдесят сім чудових років.
Завдяки чому?
Не знаю. Мабуть, спілкуванню. Не ображатись на дрібниці.
А ще у дружини була фішка. Вона…
Кажіть.
Вона… убила б мене за це. Та час від часу вона вранці казала:
"Мої вітання. Знімай штани. День сексу".
-Неймовірно. -Раджу спробувати це з коханими, вони
будуть вдячні. І здивовані. Це ніби пес, який не знає про день подяки.
Аж тут зненацька люди приходять у гості й кидають м'ясо і начинку на підлогу.
Як я вас люблю.
Ооо.
Це буде пам'ятний день. Ну а тепер даруйте, я вранці кави перебрав.
Так.
Так, дамо вам усамітнитись. Добре.
Може, сказати Клоду, що відбувається?
Авжеж. Бо чувак в істериці - саме те, чого бракує на святі.
Ти стільки від нього приховуєш.
Знаєш що, Кетрін? Твоя правда. Ми скажемо. Цікаво, що буде.
Ні, сам скажи. Мені нема в чому зізнаватися.
Може, змінимо темп. Тональність ми не міняємо.
-Гей, любий. Гей, можна тебе на хвилинку? -Клоде.
Що сталось?
Е, ми за свято хвилюємося. Розумієш, Нік сказав, що хоче піти від Енн,
а вона не в курсі.
Ну що ж.
Ну що ж?
Ну що ж. Знаєш, люди таке постійно кажуть, та хтозна, що насправді роблять.
Я просто… з надією схрещу пальці,
вірю, що любов прийде в його серце ще раз. Як вам? Піду розігріватись. Чао.
Гаразд.
Кетрін.
О.
О, привіт.
-Привіт. -Привіт.
Так, ну, е, я поговорив з Енн.
Добре.
Ага, і я збирався бути з нею дуже чуйним, та бути рішучим.
І як?
І… я не зміг. Знаєш, я, я, я просто не зміг. Я ледь не розплакався при ній.
Ммм.
Та ще й клубок у горлі, і зрештою сказав їй "люблю
тебе" разів одинадцять.
І під кінець уже звернув зовсім в інше русло.
І от я вже читаю на церемонії "Коли двоє об'єднались" із Книги змін.
О, Джеку, знаю, ти намагався вчинити правильно. Та, як на мене, це доводить…
Ні, ні. Е, Кейт, знаєш, був момент, коли Енн така, типу: "Джеку, ти щось хотів мені
сказати?" Вона-таки щось відчула, ясно?
Ага.
І, е, ну, я ляпнув… з переляку, що, мені нема чого їй сказати.
Та от, можливо, знаєш… е…
Тобі… є.
Що?
Знаю, пробач. Я осел. Я бевзь. Я панікер. Я тоді подумав, що тобі це значно краще…
От срань.
Хо хо хо хо хо хо хо Хо хо хо…
О, привіт.
Гей. Що ти тут робиш? Тут спека.
Оця піч для голосу друг
Ясно, що ж, можна відволікти на хвилинку?
Звісно, аморе. Що там?
Клоде. Любий. Якщо чесно, мені не треба в Маямі.
Що? То ти збрехав мені?
Ні.
Так, але… якось нам… трохи бракувало часу на розмову про операцію.
На розмову? Якої розмови тобі не вистачає?
-Про те, чи операція потрібна. О, матінко… -Ти сказився? То ти вже не хочеш операції?
Лікар казав, можливо, дієта і навантаження стали б мені…
А, ну звісно. Або ще диво-ягоди поїж… Я зрозумів. Я знаю, що ти робиш.
Що?
У цьому й був твій план. Просто відсувати дату, поки я не забуду. Та знаєш
що? Це тобі не якісь там парні тату. Ти завжди такий. Пудриш мені мізки, щоб
-досягти свого. -Ні, не пудрю. А давай сваритись
деінде? Тут, бляха, сране пекло.
Просто… я не розумію. Є спосіб… позбутись… твоєї проблеми, а ти не хочеш.
Навіть заради нас.
Гаразд.
Гаразд. Я згоден.
Невже? Чи знову брешеш?
Ні. За тиждень - операція.
Та я не згоден з думкою, що я брешу, щоб досягти свого.
Мені просто потрібен час.
Добре.
-О, привіт, Кейт. -О, Лайло. О, як ти, як справи?
Привіт.
Не віриться, що мама таке зробила. Себе перевершила.
Слухай, головне, пом'якше з нею. Вона…
Типові Риби?
Твоя мама… і любить твого тата.
Знаю. Коли усе насправді почнеться, не буде так ніяково.
-Гляну, як там вона. -Добре.
Заходьте.
Оце так. Ти просто розкішна. Як почуваєшся?
Ну, я влізла в сукню сьогодні, тому… голодна.
Чути щось від Ніка?
Ні, хоча в цьому весь він. Та він скоро напише.
-Е, слухай, знаєш, е, Джек якось казав… -Там так шумно. Думаєш, людям весело?
-Звісно, так. Ем, Енн, сядь на хвилинку. -Е, ти хочеш побачити мене голу?
Якщо я сяду в сукні, вона просто репне.
Ем… Енн, ми з тобою знайомі багато років.
Ага.
Я люблю тебе страшно.
Хоч би машина не зламалась.
Що?
Так, розумієш, він їздить на старому БМВ, як ти там казала? Майже червоному?
Точно.
Кумедно, та… у п'ятдесят років Нік такий: "А знаєш, Енн? Я гарно заробляю.
Можу купити собі нову тачку".
І почав завзято шукати нову тачку, знаєш? Щотижня - новий вебсайт або нова розмова.
За два роки був на десятку тест-драйвів, як не більше. Та з невідомих причин…
він повертається до старої БМВ.
Просто… її любить.
В роботі він дуже рішучий, та… в житті він щось…
Типу, часом, не впевнений.
Це Нік. Буде за п'ять хвилин.
-Слухай, може, розсадити всіх по місцях? -Було б непогано.
Добре. Добре.
Дякую.
Пусте.
Просто, знаєш, дякую.
Е, будь ласка, хвилиночку уваги. Нік буде за п'ять хвилин,
тож краще усім сісти на свої місця.
Ми поговорили, типу. І я б сказала, вона уже…
Вона не буде ошелешена, щоб ти знав.
-Боже, то… усе це… Заради того, щоб… -Так.
Думаю, так.
Це, мабуть, важко.
Ну, хай би там що, у мене б це вийшло значно гірше.
Ні, ти був би милим і знайшов би потрібні слова.
Ні, мене там просто порвало б, я б розплакався,
мене б знудило, і я сказав би, що куплю їй… якогось коня.
Боже, бідна Енн.
Пообіцяй зі мною спілкуватись, аби нам ніколи не довелось
іти на дивні вчинки, щоб одне одного втримати.
Обіцяю.
Та обіцянка - то пусте, мене скоро ті лямблії доб'ють.
Так!
Так гарно й так рівно.
Тссс, он він.
Сюрприз! Ми поновлюємо шлюб!
Здається, я купив замало бейґлів.
Вау, привіт, як вас багато.
Привіт.
Привіт, доню.
-Ооо. О. -О.
Потримай.
Клоде.
А.
Вітаю.
Дякую. Я дуже радий, що ви тут зібралися. Енн попросила мене заспівати.
Я не був на першому весіллі, тож коли ми з Денні одружувались, я так хотів, щоб це
була наша пісня, а він такий: "Ні, ні, це крадіжка. Це ж Ніка й Енн".
Дякую.
Тому довелося вибрати іншу… Але ця завжди жила в серці.
Схоже, нам вдалося Глянь, як далеко ми зайшли, коханий
Нехай наш шлях був довгим Ми знали, що колись дійдемо
Усі казали: "Їм нізащо не вдасться"
Пробачте, це не наша пісня. Та вона класна, прошу, продовжуй.
Співай. Люблю тебе. Прошу.
Тебе я досі кохаю Лише про тебе мрію
Тебе цілую перед сном
Радію, що нам вдалося
Глянь, як далеко ми зайшли, коханий
Так. Чудово.
-Дивовижно. -Дякую.
Ти вже пробач, що я запудрив мізки, щоб нам зіграли те, що я хотів. Обіцяю
навчитися спілкуватись… за тиждень, після операції.
Яке вони пронесли крізь роки. Хай у житті бували злети й падіння, проте їхнє
-почуття не згасло. -І ми зробимо тату.
Та хто про це розповість краще за Ніка і Енн? Енн, тобі слово.
Дякую. Ем… Яке щастя, що ви всі прийшли. Тату, дякую.
Е, у своїй весільній обітниці я написала вірш із римою "це любов - класний плов",
тож я рада другій спробі… Це буде швидко й мило.
Ніку… Я тебе люблю.
Не щосекунди кожен день, бо це брехня.
Я люблю тебе сильніше… У веселі часи, як тоді на Санторіні,
коли ти схотів дивитись "Швидкість два: Круїз-контроль" грецькою.
Люблю тебе й у скрутні часи.
Коли наша доня з'явилася зарано, і ти був сміливим,
і вісім тижнів працював, не відходячи від реанімації.
Люблю, що ти завжди дивуєш мене. Наприклад,
записуєшся зненацька на дзюдо у свої сорок сім…
Або купуєш велетенську піч і монтуєш її сам, хоча тобі кажуть,
що це мав би зробити фахівець.
Я тебе кохаю, і ти страшенно бісиш мене, і я теж страшенно тебе бішу.
І я б дуже хотіла, щоб ми бісили одне одного
у хворобі й здоров'ї, поки смерть не розлучить нас.
Я мала трішки більше часу підготуватись, тож це трохи нечесно, та…
Гаразд, любий, твоя черга.
Мм.
Ем…
Вау. Е…
Енні…
О Боже. Це що?