Úristen, ez tökéletes! Ez a deluxe boltív. Ugye szerintetek is cuki?
Meseszép.
-Tiszta deluxe. -Micsoda kölcsönző! Igen.
Drága volt, de hát hányszor ünnepelhetjük meg a 25.
-Évfordulónkat? -Van úgy, hogy soha, igaz?
-Ja. -Egy kicsit balra! Figyelnének rá,
hogy biztos középen legyen? Bocs, szőrszálhasogató vagyok.
Szóval, Anne! Hogy jutott eszedbe meglepni Nicket
ezzel a kedves kis dologgal?
Valami különlegeset akartam. Hiszen vett nekem egy égető kemencét.
Ő szerelte be.
Szóval ma reggel felkeltem, és most először felfűtöttem.
Ez az esküvői tálunk. A miénk már évekkel ezelőtt eltört,
ezt fejből rajzoltam.
Nahát! Ez a mai nap is biztosan felejthetetlen emlék lesz. Ja.
Annie! Miben segítsünk?
Jó kérdés. Ó! Az elegáns ruhák, amiket kértem,
hogy hozzatok, most kellenek.
Öltözzetek fel, és segítsetek!
Nick csak két óra múlva ér vissza,
aztán jöhet a meglepetés, fogadalom,
torta és a sírig tartó boldogság.
Pompás terv. Mindent bele, csajszi!
Utálom. Utálok így beszélni, el akarok menni.
Jack! Úgy beszéltél, mint egy őrült.
Ja. Hogy lehet, hogy a húszas éveidben lazább voltál,
mint most?
Sírkövet készített a házasságuknak, oké? El kellene mondanunk.
-Kizárt dolog, hogy elmondjuk neki. -Kizárt dolog. Nem. Nem.
Miért?
Mert nem gondolod át. Azt akarod, hogy mi váljunk el Anne-től Nick helyett?
Hogy akarod csinálni?
Hát, gyengéden.
A fogadalomújítás giccses butaság, de nem igazi. Szóval leülünk,
kényelmetlenül végignézzük ezt a kínos kis ceremóniát, és ennyi az egész.
Ó, jézusom!
Mint a zombi apokalipszis. Anne minden ismerőst meghívott.
Valami nagy buli készül!
Helló! Claude vagyok! Helló! Helló!
A NÉGY ÉVSZAK
TAVASZ
Kösz.
Jack! Nem lesz semmi baj.
Nem az a baj. Megnéznéd a nyirokcsomóimat? Légyszi!
Olyan, mint egy sima nyak.
Pedig valami nem jó. Nem érzem magam betegnek, csak valami olyan fura.
Ja. Aha. Tegnap nyeltem a tó vizéből, és… Szerinted nincs giardia fertőzésem?
Csak ideges vagy, Jack.
Nézd! A hüvelykujjam megmerevedett. Látod? Nézd!
Már ettől is fáj. Nagyon. Hihetetlen, hogy Nick ezt teszi!
Csak boldog akar lenni. Biztos, hogy neki sem egyszerű.
Várj! Miért állsz Nick oldalán?
Nem állok senki oldalán. Csak szerintem a helyzetre
kellene koncentrálnunk, nem pedig hagyni,
hogy eluralkodjanak rajtunk
a nagy érzelmek.
Ó! Hát bocs, hogy nekem „nagy érzelmeim” vannak.
Addig nem voltak, amíg nem mondtad ki így, hogy „nagy érzelmek”.
Na jó. Csak nem érzed jól magad. Miért nem eszel egy banánt, fekszel le,
én meg lemegyek segíteni.
De nem leszel zabos, ha lefekszem?
Nem.
Köszönöm.
Ez… Ez az egyetlen banánunk?
Igen.
És biztos vagy benne, hogy nem kéne szólnunk Nicknek,
mi készülődik?
Nem.
Helló! Ez Nick Pagano hangpostája. Kérem, hagyjon üzenetet! Ha faxot akar küldeni,
ezen a számon azt is megteheti. Köszönöm, legyen szép napja!
Hangposta.
Kate vagyok. Mikor kaptál utoljára faxot?
Egyébként Annie meglepett egy fogadalomújítással,
ami a helyzetet tekintve gondot okozhat. Légyszi, hívj vissza!
Köszi.
Ha van lent másik banán, írsz egy üzit, légyszi?
Igen.
Köszi, Janessa. Ez minden. Igen, remek. Igen. Igen, igazi angyal vagy. Ciao! Ciao,
ciao! Jó, oké.
Janessa, te hülye picsa!
Minden oké?
Nem. Nem tudok belépni a portálra, úgyhogy felhívtam őket. Negyvenöt percig
tartottam, végre kapcsolták Janessát. Azt mondta, megcsinálta, de ezt nézd!
Ez annak a jele, hogy ne foglalkozz vele.
Ez nem egy jel, Danny. A jel a vihar, a vulkán, vagy amikor egy hal a szemedbe
néz. Ezek jelek, de ez? Ez megoldható gond, amit mindjárt meg is
-oldok. -Oké, lélegezz! Rendben?
Biztos, hogy nem tudsz otthon maradni, és elmenni az időpontra,
hogy túless a műtéten?
Miami nagy projekt. Ezt nem hagyhatom ki.
És otthonról nem megy? Zoomon?
Tudod, hogy látnom kell a bútorokat, hogy hozzáérhessek az anyagokhoz.
Miért kell neked mindig mindent megérinteni?
Szexi, de egy kicsit idegesítő is.
Az egyetlen, amit most akarok, élvezni a vakációt a gyönyörű férjemmel.
Most veted be a hangot, mi? Tudod, hogy ilyenkor bármit mondhatsz, elolvadok a
-hangodtól. -Ühüm.
Kifőzde.
Ó, egek!
Szeméttelep.
Még!
Janessa.
Imádom Janessát.
Basta. Ó! Majd később csináljuk.
Most viszont készülnöm kell Nick és Anne nagy napjára.
Ó!
Mi az?
Ja.
Ó! Jaj! Basszus!
Ó! Segítsek?
Ó! Az csodás lenne!
A lényeg, hogy térdből kell emelni.
Na!
Fel! És… hátra! Hátra! Még egy kicsit balra.
Még, még, még, még! Vigyázz! Igen. Kinyithatod az ajtót.
-Claude! Egy kérdés. -Igen?
Mondd csak, van rá bármi esély, hogy énekelj a ceremónián?
Anne! Ez olyan személyes. Megtiszteltetés.
Ó! Remek, mert… Emlékszel arra a gyönyörű olasz balladára, amit a
karaoke-esteken szoktál énekelni?
Nem, nem, nem, nem, nem. Az a dal éhező árvákról szól, nem énekelhetem.
Ó!
De az esküvői dalotok? Jó lesz?
Pompás. Köszönöm.
Ez annyira különleges lesz!
Igen.
Gyere be!
Hé, Jack! Bocs, hogy zavar… Jaj, ne! Rosszul érzed magad?
Ó! Nem, nem, nem. Egyáltalán. Én… Csak… Rápihenek a bulira. Előre. Szükséged van
valamire?
Igen, az álló tükörre, ha nem bánod. Ez az egyetlen a házban.
Uramisten, persze! Gyere! Igen.
-Bocsi. Gyors leszek. -Gyere csak, és…
Ez… nagyszerű… nagyszerű ruha.
Milyen idegesítő! Segítesz a hajammal? Nem látom a hátulját.
Ó! Persze. Igen, persze.
Feltennél nekem néhány…
virágot ide, oldalra? Nem tudom. Ahogy szerinted jó.
Oké. Oké. Jó.
Az esküvőnkön is virág volt a hajamban.
Anne… Gyönyörű vagy.
Alig várom, hogy lássam Nick arcát.
Itt bujkálsz? Honnan van az a szendvics?
Én csináltam. A catering Barbie kaja. Jack hogy bírja?
Ó, sehogy. Az egésztől érzelmi bélférget kapott.
De Claude tűkön ülve várja a ceremóniát.
Ne ítélkezz! Ha elmondtam volna neki, nemcsak ledőlt volna, mint Jack, hanem
egyenesen felrobban. Ezért néha jobb, ha így kezelem. Így sokkal-sokkal könnyebb.
-Értem. -Ez nem olyan,
mintha hazudnál neki, vagy ilyesmi.
Mi az?
Oké… Hát, én… Végül is, nem hazudtam, hanem hangyányit füllentettem,
hogy jövő héten el kell utaznom a műtét helyett. Tudom! Tudom! Istenem,
néha olyan hangos az arcod!
De egyszer úgyis megcsinálják a műtétet.
De át kell gondolnom, mielőtt Claude elveszti azt
a szép kis olasz fejét. És csak így van időm átgondolni.
De elvégzik a…
Ez egy lufi, amit bepréselnek az ágyékodba, Katherine.
Felnyomnak egy lufit az ágyékodba.
Szörnyen hangzik.
De azért hagyod nekik, ugye?
Megehetem a szendvicsemet, ribi?
Szörnyetegek vagyunk. Mindnyájan azok vagyunk. Oké?
Anne-t hátba támadják majd az apja és a régi, uticai lelkésze előtt.
Mi pedig ölbe tett kézzel hagyjuk, hogy megtörténjen.
-Oké. -Még nem hívott vissza?
Nem.
Remek. Engem se hív vissza.
Te is felhívtad?
Kicsit, ja.
Oké. Én is felhívtam.
Mind felhívtuk? Hát… Akkor tudjuk, hogy mi történt.
Kapott egy csomó kiborult hangüzenetet, bepánikolt, és lelépett.
-Nem, nem, csak úgy nem lépne le. -Én ezt tenném.
Te ezt tennéd, mi? Elhagynál, amikor fogadalomújító partit szervezek?
Nem így értettem.
Oké, leszarom. Megmondom Anne-nek.
-Jack! Ne! Nem gondoltad végig… -Megyek és megmondom neki.
-Végre! Hagyd abba a bujkálást! -Nem.
Jack már régóta bent van Anne-nél, Nick már vagy ezer perce késik…
Szerinted szóljunk a násznépnek, hogy menjenek haza?
Nem, én nem megyek ki innen.
Szabad a jó fürdőszoba?
-Ó, helló! -Ó, Don! Szia!
-Mr. K! Eljött ezért egészen Floridából? -A lányom csak egyszer megy
férjhez másodjára, azt hiszem.
-Ó! -Igen.
-Jó hosszú volt a házasságuk. -Van pár tipped?
Nem tudom, talán a kommunikáció. Ne vacakoljunk az apróságokon.
De a feleségemnek is volt egy bogara, ő…
Ki vele!
Hát… Kinyírna, ha megmondanám. De volt, hogy felébredtünk, és azt mondta:
„Gratulálok! Vedd le a gatyádat! Szex nap van.”
Ez hihetetlen!
Próbáljátok ki! A párotok hálás lesz és meglepett. Mint a kutya, amelyik nem
tudja, hogy hálaadás reggele van. Aztán hirtelen jön egy csomó ember, és pulykát
-meg tölteléket dob a földre. -Gondolom.
Úgy szeretlek, Don!
Ez emlékezetes nap lesz.
-Igen. -Most, ha megbocsátotok,
igazi kávét ittam reggel.
Igen, magadra hagyunk. Oké.
-Aztán arra lépek be, hogy… -Biztos nem akarod beavatni
Claude-ot az eseményekbe?
Hogyne. Mert ennek a partinak épp egy hisztérikus férfire van szüksége.
-Nem baj, ha egy kicsit gyorsabb lesz. -Annyi mindent eltitkolsz előle.
Tudod, mit, Katherine? Igazad van. Mondjuk el! Lássuk, hogy reagál!
-Mi? Ne velem! Nem nekem kell elmondanom. -A tempó lehet más, de a
hangnemen ne változtassunk. Az jó.
-Hé! Édes! Hé! Beszélnünk kell egy percre. -Claude…
Mi történt?
Aggódunk a mai nap miatt.
Tudod, Nick elmondta, hogy el akarja hagyni Anne-t,
de ő még nem tudja.
Hát jó.
Hát jó?
Hát jó. Az emberek mindenfélét mondanak, aztán ki tudja, hogy mi lesz belőle.
Én inkább szorítok nekik, és reménykedem,
hogy a szerelem utat talál a szívükbe újra.
Jó lesz? Bemelegítem a hangom. Ciao!
Oké.
Katherine!
Ó, szia!
-Szia! -Szia!
Igen, szóval… Beszéltem vele.
Oké.
Igen, és bementem, arra gondolva, hogy kedves leszek vele, mégis kemény.
Oké.
És… Nem ment. Mármint én… én… én… nem… nem bírtam megtenni.
Ühüm.
Amikor megláttam, máris elgyengültem. A hangom reszketett,
és a végén vagy 11-szer elmondtam, hogy mennyire szeretem őt.
És mire kijöttem, totálisan más irányt vett a beszélgetés.
Érted? Most fel kell olvasnom a ceremónián azt a részt a Ji Csingből,
hogy „Amikor két ember eggyé válik.”
Ó Jack! Megpróbáltál helyesen cselekedni. De szerintem ez azt
bizonyítja, hogy…
Nem nem. Kate! Kérlek, hallgass végig! Anne egyszer csak megkérdezte, hogy nem
akarok-e elmondani neki valamit. Mert megérezte rajtam, érted?
Aha.
És… azt mondtam, nem. Azt mondtam, hogy nem akarok neki elmondani semmi mást.
De tudod, azt is mondtam, hogy…
Te… igen.
Tessék?
Tudom, és sajnálom. Szörnyű vagyok, de pánikoltam. Akkor arra gondoltam,
hogy neked sokkal jobban menne ez az egész…
Ó basszus!
Ho, ho, ho, ho, ho, ho. Ho, ho, ho… Ó! Helló!
Szia!
Mit csinálsz itt? Meleg van.
A kemence jót tesz a hangomnak
Oké, hát… Zavarhatlak egy kicsit?
Persze, amore! Mi az?
Claude! Édes.
Miami valójában nem sürgős.
Mi? Szóval hazudtál?
Nem!
Igen, de mostanában… úgy tűnt, hogy mi ketten nem tudunk beszélni a műtétről, és
-emiatt… -Beszélni? Mégis mit
kéne megbeszélnünk ezen?
-Hogy tényleg szükség van-e rá vagy sem. -Megőrültél?
Uramisten! Szóval most már nem is akarod?
Az orvos szerint diétával és sok mozgással talán lehetne javít…
Ó, persze. Miért nem kapsz be egy rágót, és kívánsz valamit?
Már látom. Tudom, hogy mit csinálsz.
Mi?
Végig ezt akartad. Azt hitted, addig halaszthatod, amíg el nem felejtem. Hát,
tudod, mit? Ez nem olyan, mint egy közös tetkó. Mindig addig süketelsz, amíg meg
nem kapod, amit akarsz.
Nem, nem igaz. Nem csinálhatnánk ezt máshol? Kibaszott meleg van.
Csak… Nem értelek. Van valami amit megtehetsz,
hogy jól legyél, de nem teszed. Még értünk sem.
Fasza!
Fasza! Megcsinálom.
Tényleg? Vagy most is hazudsz?
Nem.
Jövő héten.
Meglesz a műtét.
De elutasítom az elméletet, miszerint hazudok,
hogy megkapjam, amit akarok. Néha csak kell egy kis idő.
Oké.
-Ó! Szia, Kate! -Ó, Lila! Ó! Szia! Mesélj, hogy vagy?
Szia!
El tudod hinni, hogy anya ezt csinálta? Mindig annyira extra.
Oké, de legyél hozzá kedves! Ő…
Igazi halak?
Az anyukád.
Szereti az apádat.
Tudom. Ha egyszer elkezdődik, már nem lesz annyira kínos.
-Megnézem, hogy van. -Oké.
Szabad.
Ó! Ejha! Elragadó vagy.
Hogy érzed magad?
Hát, belefértem a ruhába, szóval éhen halok.
Nick szólt már?
Nem, ami igazán rávall. Biztos nemsokára ír.
-Szóval tudom, hogy Jack említette, hogy… -Nagy a zsivaj. Szerinted jó a hangulat?
-Igen jó. Anne! Leülhetnénk egy percre? -Csak ha szeretnél pucéran látni.
Ha leülök, szétpattan rajtam a ruha.
Anne! Mi már nagyon régóta ismerjük egymást.
Igen.
És nagyon szeretlek.
Remélem, nem a kocsival van valami.
Mi?
Igen, mert ha egyedül megy, azt a régi BMW-t szokta elvinni. Azt a… Hogy is
-hívod? Azt a majdnem vöröset. -Igen.
Vicces, mert… Amikor 50 lett, azt mondta: tudod, mit, Anne? Jól keresek,
meglepem magam egy kocsival. Rengeteg ideig kereste azt az autót.
Mindig más weboldalt talált, és más kocsiról beszélt.
Két éven keresztül tesztelt vagy egy tucat kocsit. Talán többet.
De valamiért mégis… visszatér ahhoz a régi BMW-hez.
Mert… szereti.
A munkában nagyon határozott de… Az életben…
Előfordul, hogy… nem tud dönteni.
Nick az. Öt percre van.
-Oké, akkor leültessem a vendégeket? -Szuper lenne.
Oké. Oké.
Köszönöm.
Mit?
Hát, tudod… Köszi.
Ide figyelne mindenki egy pillanatra? Nick öt perc múlva megérkezik,
szóval mindenki foglaljon helyet a meglepetéshez!
Beszéltem Anne-nel. Részben. És tudnod kell, hogy ő már…
Ez nem lesz számára hideg zuhany, ha ez segít.
-Ó, ne! Szóval… Ez az egész… -Igen. Ezzel próbál…
Azt hiszem, igen.
Nem lehetett könnyű.
Hát, bármi történt is, szerintem nekem pocsékul ment volna.
Nem, te kedves lettél volna. Te szavakkal is tudsz ölelni.
Nem, én teljesen kikészültem volna, elbőgöm magam, hányok, aztán felajánlom,
hogy veszek neki egy lovat.
Ó, szegény Anne!
Ígérd meg, drágám,
hogy mi mindig mindent elmondunk majd egymásnak, hogy ne kelljen
ilyen faszságokkal magunk mellett tartani a másikat.
Megígérem.
Bármit megígérek, mert úgyis belehalok a giardia fertőzésbe.
Nagyon szép és nagyon egyenes.
Csss! Itt jön!
Meglepetés! Fogadalmat újítunk!
Akkor hozhattam volna több bagelt!
Helló!
Nahát! Helló mindenkinek!
-Szia, kicsim! -Szia!
Szabad?
Claude!
Helló!
Köszönöm. Örülök, hogy ma mind itt vannak. Megtiszteltetés, hogy Anne felkért,
hogy énekeljek. Nem voltam jelen az első esküvőjükön.
Amikor összeházasodtunk Dannyvel, ezt a dalt választottam,
de ő azt mondta erre: „nem lophatjuk el, ez Nick és Anne dala”.
Úgyhogy másikat kellett választanunk, de ez mindig is közel állt hozzám.
Úgy tűnik, sikerült nézd, mekkora utat tettünk meg együtt
A hosszabb utat választottuk tudtuk, hogy úgyis célba érünk
Azt mondták, hogy mi sosem bírjuk ki
Elnézést, nem ez az esküvői dalunk. De… de jó lesz, kérlek, folytasd!
Nagyon sajnálom, Claude.
Kérlek, szeretlek! Légyszi!
Még mindig csak téged szeretlek Még most is rólad álmodom
Téged csókollak meg elalvás előtt
Örülök, hogy sikerült
Nézd, mekkora utat tettünk meg együtt
Igen. Milyen kedves!
-Fantasztikus voltál. -Bocs, hogy elferdítettem az igazságot,
hogy én választhassak dalt az esküvőre. Dolgozom a kommunikáción.
Jövő héten, a műtétem után.
De ki tudná ezt jobban elmondani, mint Nick és Anne? Anne! Tiéd a terep.
Köszönöm! Szerencsések vagyunk, hogy itt vagytok velünk. Apa! Köszönöm.
A régi fogadalmamban írtam egy verset,
amiben benne volt a mézeshetek-vénemberek rímpár… örülök, hogy most kijavíthatom.
Ezúttal jobban sikerült.
Nick!
Szeretlek.
Nem minden nap minden percében, mert olyan nincs.
Ennél jobban szeretlek.
Szeretlek a vidám időkben. Mint amikor Santoriniben jártunk,
és követelted, hogy nézzük meg a Féktelenül 2-t görögül.
Szeretlek a nehéz időkben is.
Mint amikor túl korán érkezett meg a lányunk,
de te bátor voltál és a következő nyolc hétben az újszülött osztály
várójából dolgoztál.
Szeretem, hogy mindig meg tudsz lepni.
Legyen szó arról, hogy érthetetlen módon elkezdtél
dzsúdózni 47 évesen.
Vagy, hogy megveszed a világ legnagyobb kemencéjét, és magad szereled be,
még akkor is, ha azt mondják, ezt muszáj egy szakembernek csinálnia.
Akkor is szeretlek.
A falra mászom tőled és te is a falra mászol tőlem.
Megtiszteltetés lenne, ha falra mászhatnánk egymástól
egészségben, betegségben, amíg a halál el nem választ.
Icipicit több időm volt felkészülni, úgyhogy tudom, ez nem fair, de…
Oké, drágám, te jössz!
Azta!
Annie…
Ó! Édes istenem!