Åh gud, den er perfekt!
Det er luksusporten.
-Er den ikke sød? -Den er smuk.
-Ren luksus. -Flot lejegenstand.
Den kostede lidt mere, men hvor ofte fejrer man sølvbryllup?
Nogle gange aldrig.
-Ja. -Lidt til venstre.
Tjekker I på øjemål, om den står lige?
Jeg er en pernittengryn.
Hvad fik dig til at ville overraske Nick med denne sjove ting?
Jeg ville bare gøre noget særligt.
Han købte en keramikovn og satte den op selv.
Så jeg vågnede i morges og…
STADIG SAMMEN
Jeg tændte den for første gang.
En bryllupsplatte.
Den, vi fik, gik itu, så jeg skrev, hvad jeg mindes.
Ja, i dag bliver også noget at mindes.
Ja.
-Hvad kan vi gøre? -Godt spørgsmål.
Det fine tøj, I tog med, er til det her.
Tag det på, og hjælp med forberedelserne.
Nick kommer først om to timer,
og så er det overraskelse, løfter, kage og lykkeligt til vores dages ende.
Fed plan. Ingen bemærkninger. Sådan!
Jeg hader at tale sådan. Jeg vil væk.
-Jack, du opførte dig sindssygt. -Ja.
Hvorfor var du mere afslappet i dine 20'ere?
Hun lavede en gravsten til sit ægteskab.
Vi bør fortælle hende det.
-Ikke tale om. -Absolut ikke.
-Hvorfor? -Det er ikke gennemtænkt.
Skal vi ende ægteskabet for Nick? Hvordan gør vi det?
Vi… Nænsomt.
Løftefornyelser er smagløse, men de er ikke ægte.
Så vi sætter os her og krummer tæer, mens vi overværer ceremonien.
Den er ikke længere.
Du milde…
Det er en zombieapokalypse.
Anne inviterede alle, hun kender.
Det bliver en stor fest!
Hej, jeg hedder Claude. Hej.
FORÅR
Tak.
Jack, det skal nok gå.
Det er ikke det. Tjek lige mine kirtler.
Så er du sød.
Det føles som en normal hals.
Jeg har det bare mærkeligt. Ikke syg, men skidt tilpas.
Jeg slugte søvand i går… Du tror ikke, det er Giardia, vel?
Du er bare stresset.
Leddene i mine tommelfingre er vildt ømme.
Kan du se det? Se her.
Det gør ondt.
Så ondt.
Tænk, at Nick gør det her.
Han vil være lykkelig. Det kan ikke være let.
Hvorfor er du på Nicks side?
Jeg er ikke på nogens side.
Jeg synes bare, vi skal fokusere på den faktiske situation
og ikke give efter for en masse store følelser.
Du må undskylde, jeg har store følelser.
Det havde jeg faktisk ikke, før du sagde det på den måde.
Du har det ikke godt, okay?
Spis en banan, læg dig ned, og så går jeg nedenunder og hjælper.
Bliver du ikke sur, hvis jeg lægger mig?
Nej.
Tak.
Er det den eneste banan, du har?
Ja.
Er du sikker på, vi ikke bør ringe til Nick og advare ham?
Nej.
Hej, du har ringet til Nick Pagano. Læg en besked.
-Voicemail. -Du er også velkommen til at sende en fax.
Tak, og hav en god dag.
Det er Kate. Hvornår fik du sidst en fax?
Anne vil overraske dig med en løftefornyelse,
og da du føler, som du gør, kan det være et problem, så ring til mig.
Tak.
Hvis der er flere bananer, sender du så en sms?
Ja.
Tak, Janessa. Det er alt. Ja, det er alle tiders.
Ja, du er en engel fra himlen. Ciao.
Ja, okay.
Janessa, din forbandede mær!
-Er alt i orden? -Nej.
Jeg blev låst ude af portalen og ringede.
Efter 45 minutter fik jeg endelig fat i Janessa.
Hun løste det, men ser det løst ud?
Måske er det et tegn på, vi ikke bør bekymre os.
Det er ikke et tegn, Danny.
Torden, en vulkan, når en fisk ser dig i øjnene uden grund, er tegn.
Dette problem kan løses, så jeg løser det.
Træk bare vejret, okay?
Er du sikker på, du ikke kan blive hjemme og få operationen overstået?
Miami er vigtigt. Jeg kan ikke gå glip af installationen.
Kan du ikke gøre det via Zoom?
Du ved, jeg skal se møblerne personligt og røre ved alle stofferne.
Hvorfor skal du altid røre ved alting?
Det er sexet, men lidt frustrerende.
Lige nu vil jeg bare
holde ferie med min smukke mand.
Nu laver du den der stemme.
Du ved, den får mig til at smelte, hvad du end siger, ikke?
-Cafeteria. -Åh gud.
Ballepresse.
Mere!
Janessa.
Jeg elsker Janessa.
Jeg gør det senere. Nu skal jeg gøre mig klar til Nick og Annes store dag.
-Hvad? -Ja.
Pokkers også.
Skal jeg hjælpe?
Ja tak.
Sørg for at løfte det med knæene.
Op og tilbage. Tilbage.
Lidt mere til venstre. Tilbage. Pas på.
Ja, du kan åbne døren.
-Claude, et spørgsmål. -Ja.
Er du mon villig til at synge under ceremonien?
Anne, det er så personligt.
-Med stor ære. -Åh… Godt.
Den smukke sang, du altid synger til karaoke.
-Balladen på italiensk. -Nej. Den er om sultne, forældreløse børn.
Jeg kan ikke synge den.
Hvad med jeres bryllupssang?
Perfekt. Tak.
Det bliver så specielt.
Ja.
Kom ind.
Hej. Undskyld forstyrrelsen…
-Åh nej. Har du det skidt? -Nej. Slet ikke.
Jeg hviler mig bare til… senere.
-Har du brug for noget? -Ja.
Bare det store spejl et øjeblik. Det er det eneste i huset.
Ja, selvfølgelig. Endelig. Ja.
-Undskyld, meget hurtigt. -Værsgo…
Det er en fantastisk kjole.
Træls. Jeg har brug for hjælp med håret. Jeg kan ikke se nakken.
Selvfølgelig. Ja.
Hvis bare du sætter nogle stykker i siden.
-Jeg ved det ikke. Bare det ser godt ud. -Okay.
Jeg havde brudeslør i håret på vores bryllupsdag.
De ser… smuk ud.
Jeg er spændt på Nicks ansigtsudtryk.
Gemmer du dig? Hvor fik du sandwichen?
Jeg lavede den. Maden er til Barbiedukker.
-Er Jack okay? -Nej.
Det her giver ham følelsesmæssig Giardia.
Claude glæder sig meget til ceremonien.
Døm mig ikke.
Hvis jeg fortalte ham om Nick og Anne, ville han eksplodere.
Nogle gange må jeg styre ham lidt.
-Ja. -Det er nemmere.
Du lyver jo ikke for ham.
-Hvad? -Okay, jeg…
Jeg løj ikke,
men jeg fandt lidt på det med rejsen i næste uge for at undgå operationen.
Jeg ved det! Dit ansigt råber så højt indimellem.
Men du skal opereres.
Jeg vil bare tænke lidt, før det slår klik i Claudes smukke hoved.
Kun sådan får jeg ro til at tænke.
Men du skal…
Det er en ballon, de skubber ind gennem lysken, Katherine.
De stikker en ballon gennem lysken.
Det lyder rædsomt.
-Du lader dem gøre det, ikke? -Må jeg spise min sandwich?
Vi er nogle uhyrer.
Vi er alle nogle uhyrer.
Anne bliver overrumplet
foran sin far og sin gamle ungdomspræst fra Utica.
Og vi sidder der bare og lader det ske.
Okay.
Har han ikke ringet?
Nej.
Heller ikke til mig.
Ringede du også?
-Ja, lidt. -Jeg ringede også til ham.
Ringede vi alle tre til ham? Så ved vi, hvad der skete.
Han fik selvfølgelig en milliard panikbeskeder.
-Han blev skræmt og stak af. -Han stikker ikke af.
-Det ville jeg gøre. -Ville du gøre det?
Forlade mig under fornyelsen af vores løfter?
Det sagde jeg ikke.
-Fuck det her. Jeg siger det til Anne. -Du har ikke tænkt…
Jeg siger det til Anne!
-Der er du. Stop med at gemme dig. -Nej.
Jack har talt med Anne længe. Nick er tusind minutter forsinket.
Skal vi bede folk om at tage hjem?
-Jeg bor herinde nu. -Må jeg bruge det gode badeværelse?
-Hej! -Don, hej!
Mr. K, kom du fra Florida for det her?
Ens datter gifter sig kun… en masse gange velsagtens.
-Annes mor ville have elsket det her. -Ja.
-Hun elskede udendørsfester. -I var sammen længe.
Syvogtres vidunderlige år.
Har du nogle tips?
Hvad ved jeg? Kommunikation. Gør ikke et stort nummer ud af småting.
Men min kone gjorde en ting. Hun…
-Hun… -Fortæl.
Hun ville dræbe mig, hvis jeg sagde det.
Men af og til vågnede vi, og hun sagde:
"Tillykke. Tag bukserne af. I dag er en sexdag."
Det er utroligt.
Prøv det med jeres ægtefæller. De bliver taknemlige og overraskede.
Som en hund, der ikke ved, det er Thanksgiving.
Pludselig kommer en masse folk og taber kalkun og fyld overalt på gulvet.
Jeg elsker dig så højt.
Det bliver en uforglemmelig dag.
-Ja. -I må undskylde mig.
-Jeg drak rigtig kaffe i morges. -Ja, vi giver dig fred.
Vil du ikke fortælle Claude, hvad sker foregår?
Ja. Fordi en hysterisk mand er, hvad denne fest har brug for lige nu.
Du skjuler en masse ting fra ham.
Ved du hvad, Katherine? Du har ret. Lad os sige det og se, hvordan det går.
Jeg skal ikke fortælle ham noget.
-Tempoet og tonearten er der, men… -Hey!
-Skat. -Claude.
Vi skal tale med dig et øjeblik.
Hvad er der sket?
Vi er bekymrede for i dag.
Ser du…
Nick overvejer at gå fra Anne, og hun ved det ikke.
Nå.
"Nå"?
Nå. Folk siger en masse, men hvem ved, hvad de ender med at gøre.
Ved I hvad? Jeg krydser fingre og håber,
at kærligheden finder vej til hans hjerte igen. Ikke?
Jeg bør varme op. Ciao.
Okay.
Katherine.
Hej. Hvordan går det?
-Hej. -Hej!
Ja, så jeg talte med Anne.
Okay.
Ja, og min idé var at gå ind og være kærlig, men bestemt.
-Okay. -Og… jeg kunne ikke gøre det.
Jeg kunne bare ikke.
Jeg blev bevæget af at se hende.
Min stemme knækkede vist over,
og jeg sagde bare: "Jeg elsker dig" 11 gange.
Da jeg gik derfra,
havde jeg sagt det helt modsatte.
Og nu skal jeg recitere "Når to mennesker er én" fra I Ching.
Jack, du prøvede bare at gøre det rigtige.
-Men jeg tror, at det her beviser… -Nej, Kate.
På et tidspunkt spurgte Anne: "Er der noget andet, du vil fortælle mig?"
-Hun kunne jo mærke det. -Ja.
Og jeg svarede nej og sagde, jeg ikke havde mere på hjerte.
Men jeg sagde…
…at du
havde.
Hvad?
Undskyld. Jeg stinker. Jeg gik i panik.
Jeg tænkte bare, du ville være meget bedre til…
Manner.
-Hej med dig. -Hej.
Hvad laver du herinde? Her er varmt.
Ovnvarmen er god for min stemme
Okay. Må jeg forstyrre dig et øjeblik?
Selvfølgelig, amore. Hvad så?
Claude.
Skat.
Jeg behøvede ikke at tage til Miami.
Hvad? Løj du for mig?
Nej.
Jo, men på det seneste…
-Vi kan ikke snakke om operationen. -Hvad er det for en snak, vi skal have?
Om jeg behøver den eller ej.
-Er du skør? -Jøsses.
Vil du ikke opereres?
Lægen sagde, at måske med kost og motion…
Selvfølgelig.
Eller pust et lys ud og ønsk noget.
Nu ved jeg, hvad du er ude på.
-Hvad? -Det var din plan.
Udskyde datoen, indtil jeg glemte den.
Det her er ikke som at få matchende tatoveringer.
Du lyver altid for at opnå, hvad du vil.
Nej. Kan vi snakke et andet sted? Her er skidevarmt.
Jeg forstår det bare ikke.
Du kan gøre noget for at ordne det her, men du gør det ikke.
Ikke engang for os. Ufatteligt.
Fint.
Jeg gør det.
Virkelig? Eller er det endnu en løgn?
Nej.
I næste uge.
Jeg får operationen.
Men jeg afviser narrativen om, at jeg lyver for dig for at få min vilje.
Indimellem vil jeg bare tænke.
Okay.
Hej, Kate.
-Lila! -Hej.
Hej! Hvordan har du det?
Tænk, at min mor gjorde alt det her. Hun er så dramatisk.
-Men vær sød ved hende. Hun er… -Tredobbelt Fiskenes tegn?
Hun er din mor, og hun elsker din far.
Det ved jeg.
Når det endelig sker, er det sikkert ikke pinligt.
-Jeg vil se til hende. -Ja.
Kom ind.
Wow! Du ser fantastisk ud.
Hvordan har du det?
Jeg kan passe kjolen i dag, så jeg er hundesulten.
-Har du hørt fra Nick? -Nej, typisk Nick.
Men han skriver nok snart.
-Jeg ved, at Jack nævnte… -De er højrøstede derude.
Tror du, folk morer sig?
Ja, det tror jeg.
-Kan vi sidde ned et øjeblik? -Kun hvis du vil se mig nøgen.
Hvis jeg sætter mig, revner kjolen.
Anne, vi har kendt hinanden meget længe.
Ja.
Og jeg elsker dig så højt.
-Jeg håber ikke, bilen driller. -Hvad?
Ja, når han er herude, kører han i den gamle BMW.
Kaldte du den ikke "den næsten røde"?
Jo.
Det er sjovt…
Da Nick blev 50, sagde han: "Ved du hvad?
Jeg tjener godt. Jeg vil forkæle mig selv med en ny bil."
Han ledte efter en ny bil i en evighed.
Hver uge en ny hjemmeside eller en ny samtale.
I to år prøvekørte han et dusin biler, måske flere.
Men af en eller anden grund
vender han altid tilbage til BMW'en.
Fordi… han elsker den.
På arbejdet er han meget beslutsom, men…
I livet er han bare…
Nogle gange er han lidt usikker.
Nick er her om fem minutter.
Okay… Skal jeg bede alle om at sætte sig?
-Det ville være fantastisk. -Okay.
Tak.
Ja.
Du ved, bare tak.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed?
Nick er her om fem minutter. Tag plads, så vi kan overraske ham.
Jeg talte med Anne. Sådan da.
Du skal vide, at hun allerede…
Hun bliver ikke overrumplet i dag, hvis det hjælper.
-Så det vil sige, at alt det her… -Ja.
-Fordi hun forsøger at… -Det tror jeg.
Det må have været svært.
Hvad der end skete,
havde jeg nok klaret det elendigt.
Nej, du ville have været sød. Du ville have trøstet hende.
Jeg ville være brudt sammen og have grædt.
Jeg ville have kastet op og tilbudt at købe en hest til hende.
Åh gud, stakkels Anne.
Lov mig, vi altid vil tale sammen,
så vi ikke føler, vi må finde på sære ting for at holde på hinanden.
Det lover jeg.
Jeg kan love hvad som helst, da jeg snart dør af Giardia.
Det er så smukt.
Han kommer.
Overraskelse! Vi fornyer vores løfter!
Jeg burde have købt flere bagels!
-Wow! Hej, alle sammen. -Hej.
Hej, skat.
Tak for det.
Claude.
Hej.
Tak. Hvor dejligt, at I alle kunne komme.
Jeg var meget beæret, da Anne bad mig synge.
Jeg var ikke med til deres bryllup,
så da Danny og jeg blev gift, ville jeg have den her som bryllupssang.
Han sagde: "Vi kan ikke stjæle Nick og Annes sang."
Så vi måtte vælge en anden sang…
Men jeg har altid elsket den her.
Ja
Vi klarede det vist
Se, hvor langt vi er nået, min skat
Måske tog vi en omvej
Men vi vidste, vi ville nå frem
De sagde:
"Tro mig, det holder aldrig"
-Men vi holder stadig sammen… -Undskyld, det er ikke vores bryllupssang.
Men den er god. Syng bare videre.
Jeg elsker dig. Syng!
Du er stadig den, jeg elsker
Den eneste, jeg drømmer om
Du er stadig den, jeg kysser godnat
Jeg er så glad for, vi klarede det
Se, hvor langt vi er nået, min skat
-Ja! -Ja.
Hvor smukt.
-I dag fejrer vi Nick og Anne. -Fantastisk.
Og beslutningen om modigt at forkynde deres kærlighed…
Undskyld, jeg justerede på sandheden for at få den sang, jeg ville.
Jeg lover at arbejde på min kommunikation… i næste uge efter min operation.
Og vi får tatoveringerne.
Men hvem kan sige det bedre end Nick og Anne?
Anne, ordet er dit.
Tak.
Vi er så heldige, at I er her i dag.
Far.
Tak.
I mit første løfte skrev jeg et digt, hvor "bryllupsrejse" rimede på "mejse,"
så tak for en ny chance.
Det bliver kort og godt.
Nick.
Jeg elsker dig.
Ikke hvert sekund hver eneste dag,
fordi det passer ikke.
Jeg elsker dig mere end det.
Jeg elsker dig i de sjove tider, som da vi tog til Santorini,
og du krævede at se Speed 2: Cruise Control på græsk.
Jeg elsker dig i de svære tider.
Som da vores datter blev født for tidligt, og du var virkelig modig,
og du forvandlede venteværelset til dit kontor de næste otte uger.
Jeg elsker, at du altid overrasker mig.
Både når du på uforklarlig vis begynder at dyrke judo som 47-årig,
og når du køber verdens største ovn og installerer den,
selvom fyren sagde, det absolut skal gøres af en professionel.
Jeg elsker dig bare.
Og du er skideirriterende,
og jeg er også skideirriterende.
Det ville være en kæmpe ære at irritere hinanden skidemeget
i medgang og modgang,
indtil døden skiller os ad.
Jeg havde mere tid til at forberede mig, så det er lidt uretfærdigt…
Okay, skat, din tur.
Wow…
Annie…
Tekster af: Vibeke Petersen