ТВІЙ СМАК
КІЛЬКА РОКІВ ТОМУ
Ви приїхали відкривати ресторан?
Тоді…
Оце приміщення чудово підійде.
Воно давно стоїть пусте,
але коли ви там усе відмиєте,
це буде не просто ресторан.
Він буде модний, як ті міські ресторани.
За дверима — простір, великий, як футбольне поле.
А за наступними дверима
побачите гарний городик для овочів, одразу перед…
Такого розташування за таку ціну ви не знайдете ніде
у селі Ханок.
Що скажете? Дивитися будете?
БАРБЕРШОП КИМСОН
Я беру.
Який хороший вибір. Молодець, дівчинко.
Ось.
Це подарунок на знак нашої угоди.
Хай наша дружба триває вічно.
Нарешті я це здала.
ТВІЙ СМАК
СЕРІЯ 2
Амюз-буш — бугак,
а салат — ненчхе.
Яйце на парі замість супу,
основна страва — сопсанджок.
А на десерт
ви подали сушену хурму.
Імітуєте високу кухню, а це ж не Сеул.
А висока кухня є лише в Сеулі?
Ви знаєте,
я трохи порозпитував.
Через місяць вам треба виплатити певну суму.
-І що? -Я погашу ваш борг.
УГОДА ПРО ПРИДБАННЯ
Просто підпишіть.
У мене є ще.
Копій багато.
Котру підпишете? Прошу.
Та щирість, про яку ви говорили.
Я багато про це думав.
І зрозумів, що вона досить важлива.
Придбання не цікавить.
А от інвестицію можу обміркувати.
Придбання, інвестиція — без різниці.
Добре тоді.
Віднині «Хансан» і я будемо вас підтримувати
з усією щирістю.
Підпишіть тут.
Я подумаю, якщо погодитеся тут працювати.
Що зроблю?
Я? Тут? Працювати?
Ну, розумієте…
Моя річна зарплата…
Ви це кажете, не знаючи, скільки я отримую за годину.
Корпоративний капітал?
Я не прихильниця такого.
Такі, як ви, тільки базікаєте.
Але якщо вам подобається цей ресторан і ви хочете в нього інвестувати,
тоді я подумаю — я це мала на увазі.
А перед тим оціню вас, подивившись, як ви працюєте.
Загалом
доводити свою цінність має той, кого фінансують…
Ще кілька днів, і наші операційні кошти заблокують.
Пане, знайдіть рішення, бо будуть великі проблеми.
Дайте подумаю.
Це щось новеньке.
Тобто ви кажете,
що візьмете кваліфікованого працівника, як я,
керувати цим закладом.
Я розумію, про що ви. Це розумно.
Що ти там белькочеш? Ти працювати надумав чи ні?
Протягом місяця з дати підписання
Хан Пом-У керуватиме капіталом
як тимчасовий менеджер.
За особливих обставин: катастрофи чи національної епідемії —
термін буде переглянуто.
Після виплати боргу через місяць
Хан Пом-У інвестує кошти в ресторан.
Після інвестиції Мо Йон-Чу зберігає права керівника.
Коли погоджену суму буде отримано до закінчення контракту,
Хан Пом-У підпише
угоду про інвестиції після тимчасового контракту.
Як вас звати? Це для підписання контракту.
Я ще не погодилася.
Я думав, ми домовилися.
-Мо Йон-Чу. -Ресторан називається Мо Йон-Чу?
Ні, ресторан — «Чонче». На вивісці написано.
Зрозумів.
Ресторан називається «Чонче», а вас звати Мо Йон-Чу.
Кухня належить до компетенції Мо Йон-Чу,
Хан Пом-У не має права втручатися.
КУХНЯ НАЛЕЖИТЬ ДО КОМПЕТЕНЦІЇ МО ЙОН-ЧУ,
ХАН ПОМ-У НЕ МАЄ ПРАВА ВТРУЧАТИСЯ
Зала ресторану належить до компетенції Хана Пом-У,
Мо Йон-Чу не має права втручатися.
ХАН ПОМ-У
Здається, щось діється.
Я просто так сказала, а ти погодився тут працювати.
Гроші скінчилися?
У тебе теж щось діється.
Я не думав, що ти погодишся на таке.
Я маю його повернути.
Кого повернути?
Козирок від сонця.
Що? Козирок?
Ясно.
Привіт. У тебе всі отримані резюме?
Скинь мені декілька пристойних су-шефів
і готуйся до відкриття.
Що? Новий ресторан?
Я тут украду всі рецепти.
Хіба ви не хотіли придбати її заклад?
Що сталося? Вимагає гроші авансом?
Шеф-кухарка там ще та.
Як людина і як кухар.
Мушу забрати, хай там що.
-Кухарку? -Так.
Що? Ні, рецепти. Що…
З тими рецептами
ми легко отримаємо три зірки.
БАЗАР НАМБУ НА БЕРЕЗІ СТРУМКА
Я прийшла.
Де ти?
Не можна так раптово міняти місце зустрічі.
Оборудки не провертають на одному місці.
Товар — вищий клас.
Само собою.
Усі, хто пробував, питають мене.
Що за таємниці?
От гад підступний. У тебе талант лякати людей.
А що таке? Що ти приховуєш?
Приховую, аякже.
Я ж казав, товару мало, мовчи.
Нащо привела чужака?
Безпека понад усе!
Годі.
«Безпека»?
«Товар»?
«Вищий клас»?
Ви вживаєте…
наркотики чи…
Не сміши, йолопе.
Що ти сказав?
Ходімо вже.
Потім поговоримо.
Стій. Зачекай.
Що ти купила? Покажи.
Дай подивлюся.
Що це?
-Скільки заплатила? -Ти серйозно?
Не ганьби мене. Годі.
Тепер я керую рестораном.
Маю знати, чи не багато ти витрачаєш, чи не обдирають.
Яка тобі різниця, чи не обдирають? Чого розкричався?
Усе, перестаньте.
Може, любовні розборки продовжите, коли заплатиш?
Ми не парочка!
А чому тебе це так ображає?
Це в переносному сенсі. Не сприймайте буквально.
Я скоро віддам тобі гроші.
«Скоро»? Та ну.
Тоді ти не заслуговуєш на мій дорогоцінний порошок чилі.
-Що? -Спершу виплати заборгованість.
Я приніс товар, хоч у магазині все розхапали.
Але…
Ти серйозно? То був порошок чилі?
ВІДЧИНЕНО ГОТУЄМО
ЧИЛІ ПОРОШОК СОНТОК 50 % КИТАЙ, 50 % КОРЕЯ
Чому ти ридаєш?
Так, наче настав кінець світу.
Послухай уважно.
Я переглянув твою бухгалтерію.
Твій обсяг продажів кошмарний.
А місячні витрати на інгредієнти…
Цей ресторан дивом ще не закрився.
Коефіцієнт ціна/виторг має бути не більший ніж 30 %.
Добре. Хай буде 40 %.
Ти слухаєш? Сорок!
Сто відсотків!
Його порошок на сто відсотків домашній.
Така ціна і якість — це задарма!
Ти нічого не тямиш.
Ти не стягуєш оплачувати рахунки,
але зациклена на домашніх продуктах?
Щоб виплатити борги, урізай витрати на інгредієнти.
Тільки не інгредієнти. На цьому я заощаджувати не можу.
А як же наша маржа? Як ти виплатиш борги?
Вибір добрих інгредієнтів — справа принципу, а не вибору.
То ти й під дулом пістолета не витрачатимеш менше?
Куди ти пішла?
Я не договорив.
Ти знаєш, це дуже погана звичка.
Я ще з тобою говорю.
Алло!
Добре. Я зрозумів, шефе. Це твій спосіб роботи.
Я думаю, що найбільша проблема нашого ресторану — екстерʼєр.
Незрозуміло, ресторан це чи склад.
Якби зробити зовні невеличкий косметичний ремонт…
Який ремонт?
Та в принципі ніякий. У нас немає грошей.
Другий варіант — поміняти інтерʼєр.
Додамо столиків.
Ремонт неможливий, дешевші інгредієнти теж.
Що тут зміниш, крім кількості столиків?
Продажі не зростають, бо малий оборот столів.
Судячи з того, що я бачив,
можна поставити ще два столи.
І відчинимо там двері в окрему залу.
Максимально використаємо простір.
Ще з одним столом я сама не впораюся.
Тому треба найняти помічника.
Я все порахував.
Можна найняти ще одну людину,
на посуд і підготовку інгредієнтів.
Чуєш?
Щоб заробляти, треба витрачати,
а потім ще більше заробляти.
Це ринкова економіка й капіталізм.
Я з ким розмовляю?
Чи борг так і висітиме?
Ще не стигле.
Я думав, це твоя дитинка.
Наймати чи ні, вирішуватиму я сама.
Що?
Ну звісно!
Я склав перелік кандидатів, про всяк випадок.
Та ти що!
Вибач.
Як тобі цей?
Навчався в КІА.
Ти не знаєш про КІА?
Це кулінарний інститут в Америці.
Не може бути!
Працював у «Де Муррі»?
Це французький ресторан з трьома зірками в Японії.
Думаєш, ці люди можуть тут працювати?
Ну ти смішна. Яка різниця, можуть вони чи ні?
Це удача — найняти когось з таким досвідом.
Він працював у «Де Муррі».
А тобі потрібен такий помічник,
щоб тебе підмінив, раптом що.
Кого підмінив?
Не ображайся.
Я ж просто кажу. От і все.
Ну добре. Я вже звикаю.
«Ле Мурір», а не «Де Муррі», баране.
«Баране»?
З якого вона століття? Це слово давно забули.
Ой, точно.
«Ле Мурір». Правильно.
Стоп. А як вона знає?
Я пішла на базар!
У цих малих довжелезні вії.
Це вдосконалений вид.
Дуже високі й красиві, а шкіра яка гарна.
Не подобається. Зовсім.
Що ви хотіли?
Ви хто?
Це найновіший тренд.
-Що скажете? -Що?
Ось.
По-моєму, гарно.
До речі, а де хазяїн?
Вийшов у туалет. То що ви хотіли?
Коріння платикодона на 10 тисяч.
Зараз.
Коріння платикодона
А можна великі? Багато, будь ласка.
-Великих? -Так.
Не моє, тому дам багато.
А є листя рицини, а не листя таро?
Ин-Че освідчувався в коханні квітами рицини.
Це символ кохання.
Така романтика.
Ви не дивилися «Милого бігуна»?
Та ну. Не може бути.
Оцю дораму не дивилися?
А що це?
Ой. Я вам так заздрю.
Вам є до чого прагнути. Ви щасливиця.
У нас немає листя рицини. Може, все-таки листя таро?
Я думала, його не можна їсти, бо воно отруйне.
Ви багато всього не знаєте.
Листя таро треба зварити.
Промити в рисовій воді,
трохи відтиснути, але не чавити.
І посмажити, помішуючи, на периловій олії.
Це великий делікатес.
Зважити вам?
Що вам?
Вона спитала листя рицини, а я порадила листя таро.
Думаєш, шеф-кухарка Мо купить абищо?
Вона все бере в кредит.
Я візьму пучок молодої редиски.
Який шеф-кухар не хоче пробувати нові інгредієнти?
«Розумієте, кулінарія —
це завжди шлях і виклики».
Це репліка з «Милого бігуна».
Коли вибираєш листя таро…
Спробуйте.
По ній не видно,
але вона — ас у ресторані, конамуль-кукпапній.
Кандидати пʼять і сім чудово повторюють рецепти.
ШЕФ-КУХАР ЧОН НАМ-ХЬОК
Виклич пʼятого й сьомого на співбесіду завтра.
МЕНЕДЖЕР ЛІ Ю-ЧІН
Пані Мо, ми не закінчили розмову.
Якщо хочете найняти людину, але не наймаєте…
Я найняла людину.
Що?
Нічого собі, як тут просторо.
Я думала, це порожній будинок, а тут ресторан.
Вибачте. У нас перерва.
Почекаєте надворі?
Вибачте, туди не можна…
Хто це?
Відсьогодні вона у нас працює.
Вона 15 років працювала в кукпапній другого покоління.
Може робити все: готувати інгредієнти, обслуговувати,
мити посуд і навіть прибирати.
А ви в ресторані менеджер, так?
Так вийшло, що вона шукала нову роботу.
Дуже вчасно.
Я Чін Мьон-Сук.
Звіть мене на імʼя, наче старшу сестру.
Мьон-Сук.
Що вони там роблять?
Ти знущаєшся з мене? Ти ненормальна?
Треба брати людину з досвідом!
Вона фахівчиня.
У неї 15 років досвіду.
Подумаєш!
Модна кваліфікація — це ще не все.
Чому я програю, навіть коли не говоримо?
Ти казав, рішення за мною.
Ти чітко це сказав.
Вони зустрічаються чи сваряться?
Який мужчина бере назад своє слово?
Коли говоримо, я ще гірше програю.
Чому ти говориш сам із собою?
Твоя справа — зала ресторану, а не кухня.
Торочиш про нові столики, а в самого навіть грошей нема.
Це неймовірно.
Зачекай, добре?
Просто зачекай.
Я привезу такі столи, яких ти ще не бачила.
Столи привезеш? Ти?
Як? Грошей нема.
Неймовірно. Мені ще ніхто такого не казав.
У Хана Пом-У немає грошей?
Чекай тут, ясно?
Завтра вранці тут будуть найкращі столики. Це буде…
-Що буде? Що? -Це буде…
Не тринди, а привези.
-Нічого собі. -Клянуся…
Дати б їй щигля по лобі.
Ану йди сюди.
ГОТЕЛЬ «МЕЙБІ»
Ласкаво просимо.
У вас є бронь?
Немає.
-Королівський люкс. -Добре.
Що таке? Час твого дзвінка такий зловісний.
Пане, ваші резервні кошти забирає
фінансовий відділ.
Ваші картки заблокували,
вимагають повернути авто. Що робити?
-Авто? -Так.
-Мою машину? -Так.
-Навіть машину? -Так.
Це несправедливо. Як мені їздити?
Чорт забирай.
Пане.
Що нам тепер робити?
Ти дуже вчасно зателефонував.
Я саме знімаю номер у готелі.
Так, твоя правда.
-Я так далеко їхав. -Ваші картки заблокували.
Піду в ханок, а не в готель.
-Що? -Правильно.
У ханок теж не пустять.
-Чудова думка. -Яка?
-Я знаю. -Пане.
Прекрасно вибрав час.
МОТЕЛЬ «ПЕКСУ»
Прокляття!
Це вам кімнату на місяць?
Так.
Проблема в тому,
що я звик платити картками.
Тому готівки нема.
Таке питання: можна мені пожити два-три дні…
Вибачте.
Так, вибачте.
Це ексклюзивний годинник.
Я не обіцяю подарувати, але якщо візьмете як заставу
на кілька днів, як я вже казав…
Треба міняти назву закладу.
Назва «Пексу» притягує безробітних.
-Та ну, друже. -Що?
Це ж місто шляхетних людей.
А хіба в місті шляхетних людей
можна так грубо виганяти надвір приїжджого?
Більше в мене нічого немає.
Піджак наче дорогий.
Цей піджак?
Ти жартуєш?
У Кореї таких не продають!
По-твоєму, я жебрак?
Мене обдерли, як липку.
Що?
Нічого.
Вам личить піджак.
Чудова кімната.
Гідна короля.
Колись давно правителі в таких жили.
Принц Садо.
Принц?
Ну, дизайн інтерʼєру я сам робив.
Я втомився. До побачення.
Дякую. Бувай.
САМШИК
Торочиш про нові столики, а в самого навіть грошей нема.
Навіть грошей нема.
Навіть грошей нема!
Ні, чекайте. Хвилинку.
Повільніше. Рівненько.
Ліворуч, праворуч.
-Ми йдемо. -Бувайте.
-До побачення.
Краще було б з більшим вигином?
Я б замовив столики ручної роботи, але в нас мало часу.
Що скажете?
-Якийсь непотріб. -Точно.
Хто такий Самшик?
Його пограбували по дорозі? Жахливий вигляд.
Та не я! Про столики питаю!
Нормальні.
«Нормальні»?
Уважніше подивіться.
Ви знаєте, чого мені коштувало їх дістати?
Який люксовий годинник.
Столики ваші.
Ви їх практично на дурняк отримали. Правда?
Подивимося. Вони хоч стійкі?
Ой-ой!
Я помітила, що стільниця відходить.
Бачиш? Я ж казала.
Що ти робиш?
Нащо ти їх привіз, якщо для тебе це такий скарб?
-Забрав би собі додому. -І не кажи.
А можна трошечки акуратніше?
Можна.
Ти куди? Скоро відчиняємося!
Я не гуляти йду! Не бійся.
Добре. Відпочивай там.
МЕНЮ ВИШУКАНИХ СТРАВ ВІД ШЕФА
ЧОНЧЕ
СЕУЛЬСЬКИЙ РЕСТОРАН У ВАШОМУ РАЙОНІ
ЙО-ЧІ
Як ти? Я відкрив ресторан.
Гарантую, тут смачно годують.
Запрошую відвідати.
Давно не бачились, було б добре.
БЛУМІН
Вибач, немає часу.
Вибач.
-Я зайнятий. -Вибач.
-Іншим разом. -Немає часу.
-Графік забитий. -Іншим разом.
Поповзли чутки, що я вже не директор.
Оце буде геморой.
Паршиво.
ЙО-ЧІ
Я зайнята, але знайду час.
Пиши адресу.
Село Ханок, біля струмка, другий провулок, третій вхід.
Вибач, але це дуже далеко.
Я тебе прорекламую, якщо скинеш фотки.
Ні, тільки не цю. Назад!
Треба просто самовбитися.
Оце ти попав.
Там клієнти прийшли.
Може, підеш обслужиш?
Яке страшне видовище.
Гроші наперед, будь ласка!
Ми не…
Ви платите?
Як це круто.
Дякую.
Пані, не треба.
Насолоджуйтеся стравами, а рахунок оплатите перед виходом.
Два повні обіди.
-Хвилинку. -Добре, два.
Як тобі її недбалий тон з клієнтами?
Як мені? По-моєму, непогано.
Що?
У неї дружній тон.
Добре. Забудь про тон.
Але хто просить гроші наперед?
Кажуть, так зручніше.
Вона каже, в кукпапній теж так робили.
Але це…
Ми тут не продаємо конамуль кукпап!
Яка зневага до ресторану з супом.
Я там працювала, ти в курсі?
Я не про нього.
Вибач.
Коли платять авансом, рідко замовляють ще щось.
Люди, які платять на виході, на 50 % частіше замовляють додатково,
і так зростають продажі.
Це дані аналізу індустрії, я сам теж його робив.
А згідно з моїм аналізом даних,
авансові платежі прискорюють оборот столиків.
А ще,
якщо я відчуваю зневагу, значить, вона є.
А коли ти заперечуєш, то все одно це зневага.
Ти тут лише з телефоном граєшся. Я хотіла допомогти.
Я ніколи не граюся.
-Аякже. -Знаєш, що таке вірусний маркетинг?
-Вірусний маркетинг — це… -Ой.
Вибачте.
Менеджер залу.
Якщо з вірусним маркетингом усе, піди обслужи їх.
Іду, пане.
Вам щось потрібно?
-Можна води? -Авжеж.
Подача…
Подача дуже важлива.
До кого ж ти йдеш? Лишенько.
Нічого собі! Це був ти?
Ти його тато?
Так би й сказав, негіднику.
Усіх довів до сказу, а тепер зʼясувалося?
А можна мити посуд, коли миєш посуд?
Серіали підвищують мою працездатність.
Ну ти подивись.
Хтось у нас тут такий напружений.
КНИГА ПРОДАЖІВ, ЖУРНАЛ ОБЛІКУ
Може, не залипай у ноутбук, а поможи?
Я керую фінансами, найважливішим сегментом цього бізнесу.
Ясно.
-От лихо. -Перестань.
Винна. Це була помилка.
Яка ще помилка?
Забудь.
Божечку.
Чому надворі так похмуро?
Чудовий день для млинців з кімчі.
Чому ти думаєш про млинці з кімчі на роботі?
Не можна.
Кажу тобі, не можна!
А в тебе часом…
ОЙ, НЕ ПАСУЄ ДО МОЄЇ СТРІЧКИ
-Чогось іншого немає? -Є!
-З гарнішою подачею. -Так.
Після обіду ми подаємо сотпаб, так?
Можеш його швиденько приготувати?
Щоб гарна подача була.
Я дружу з інфлюенсеркою,
вона запропонувала нас прорекламувати.
У неї 1,3 мільйона фоловерів.
Заради цього я маю готувати рис у камʼяному казанку?
А є тарілки, які будуть ефектні на фото?
Ти не знаєш, що в сотпабі головне — щоб був гарячий?
Та знаю.
Це для соцмереж, щоб людям показати.
Сотпаб подають у казанку. Це навіть недоумок знає.
Твоя правда. Я недоумок.
Шефе Мо, будь ласка, приготуйте і викладіть на гарну тарілку.
Стривай. Ні.
Може, поміняємо казанки на фірмові?
Може, «Ле Кауб» чи «Старюсет»?
Дико дорогі тільки тому, що це бренд?
Ти знущаєшся?
Так, шефе. Просто зробіть так, щоб страва була дуже приваблива.
А це як? Квіточку зверху покласти?
Усе, що не їдять, на тарілку класти не слід.
Якісь дурниці мелеш.
Я не можу до тебе достукатися.
Послухай.
Мені треба відправити кілька фоток.
Приготуй щось гарне. Може бути що завгодно.
Просто щось приготуй!
Смак — діло десяте. Зваргань щось!
Так роблять усі знамениті ресторани в Сеулі.
Вірусний маркетинг, не чула?
У тебе такі низькі стандарти.
Це стандарти великої корпорації?
Що ти сказала?
-«Низькі стандарти»? -Так, низькі!
О ні.
ЯКЩО ТИ ЗАЙНЯТИЙ, ТО ЯКОСЬ ПОТІМ ЗРОБИМО
МЕНІ ПОРА, В МЕНЕ ЗУСТРІЧ!
Я ж казав…
Казав не готувати млинці з кімчі!
Я поясню чітко.
Цей заклад —
не те місце, де готують собі їжу, дивляться серіали й байдикують, жіночко…
Мьон-Сук!
Ти ж казала, що ти в цій сфері 15 років.
Я не знаю, як тебе навчали,
але згідно з моїми стандартами,
усе,
геть усе, що ти робиш,
не дотягує до базових стандартів!
Базових!
Кваліфіковані кухарі тобі не догодили.
Як ти думаєш розплачуватися з боргами?
Шеф-кухар з КІА тобі не потрібен, інфлюенсерка теж.
То що ти від мене хочеш?
Може, ресторан у такому стані
через твою гордість…
Ні.
Бо в тебе комплекс меншовартості!
Раз ви обидві такі кваліфіковані, робіть що хочете.
Готуй собі все, що хочеш.
Мені вже байдуже.
Чорт забирай!
Спокійно.
Місяць витерплю, дізнаюся рецепти
і заберу ресторан.
Такий план.
Здається, у нас було макколі.
Рисове вино? А до нього?
Хочу паджон.
О, глянь.
Самшику, мерзотник.
Якого дідька?
Це не Самшик. Чому ти його вдарив?
-Я казав, що не він. -А вдарив нащо?
Ти сказав, що це Самшик.
Кого ви називаєте Самшиком?
САМШИК
Ну добре. Йдіть собі.
ГАЧУКСО, ГОНАЛДО
А що це? «Чонче»?
-Це сміття. -Сміття з Чонче?
Це флаєр ресторану «Чонче», але тепер це сміття.
А чого ти тримаєш сміття?
З дружиною посварився?
З дружиною?
Чи, може, теща приїхала?
Теща? Ситуація, звісно, схожа.
Прокляття.
ЧОНЧЕ
Матінко. Яка злива.
Куди він попхався без парасольки?
Про кого ти говориш?
Думаю, я зробила щось не те.
Млинці треба було пекти вдома.
Не переживай.
Усе це він прописав у контракті, хай тепер дотримується.
Що прописав?
Не переймайся.
ЧОНЧЕ
БРАТОВА ОВОЧЕВА КРАМНИЦЯ, ТРЕТЯ ГІЛКА БРАТОВА ОВОЧЕВА КРАМНИЦЯ, ЧЕТВЕРТА ГІЛКА
Я що хотів сказати…
Слухайте.
Я розізлився не лише через столики.
Це була величезна можливість!
Селеби-мільйонники не щодня пропонують халявний піар.
У цій індустрії все не так працює.
Точно, ти правду кажеш.
Шеф-кухарка Мо й справді трохи дивна.
-Точно. -І в дивацтва є свої межі.
Ви бачили її очі? Вона ж ненормальна!
Це ще не все. Вона нереально вперта.
А іноді не просто вперта, а затята.
-От і я про це. -Розумію.
Та й готує вона так собі, нічого особливого.
Хіба її страви смачні?
Точно.
-Може, тому так смачно. -Ага.
Будь-хто таке приготує, як вона…
Ну добре, не будь-хто.
Точно. Люди не ходять, бо не знають, що там ресторан.
А хто знає, водять туди своїх дітей і дітей дітей.
Це прихована перлина, кажу тобі.
Але занадто непомітна.
Не видно її зовсім.
Дякую за випивку. Гарного дня.
Послухай. Такі, як ти, потрібні, щоб люди, які вміють готувати, сяяли.
Такі, як я?
Шеф Мо напевно розуміє,
що ти, новачок, не зовсім якесь безглуздя робиш.
«Новачок»?
Це ж…
Ой, дивися. Наш менеджер повернувся.
А що таке?
Нічого. Просто молюски сьогодні такі свіженькі.
У нас казкове вечірнє меню.
-Ще два молюски. -Точно?
Потім перемішай. Я тобі ще кілька швиденько відкрию.
Тарілки…
У тебе таки є гарні тарілки.
Справді?
Піду нарву зеленої цибульки.
Не поспішатиму.
Що це? Мені?
У ресторанах головне — санітарія та гігієна.
На столі — їжа для персоналу.
ПАН МЕНЕДЖЕР
Вона їх напекла, щоб ми могли заощадити.
А заплатити наперед попросила, щоб дебет з кредитом зійшовся.
Для Мьон-Сук ресторан — на першому місці.
Я вернулася.
Вибачте, що так скоро. Усе добре?
-Дай порошку чилі. -Зараз. Порошок чилі.
Додамо.
Порошок чилі!
Що це?
-Порошок чилі. -Що?
Що це таке?
Порошковий чилі?
Де ти це дістав?
Надіюся, не вкрав?
Умієш ти ввічливо похвалити.
Який солодкий. Наче цукор.
Що ти робиш?
Ти пив у робочий час?
Ні, слухай.
Я зустрів власника овочевої крамниці й мʼясника.
Вони сказали, що тут люди пʼють на роботі.
Я відмовлявся, не хотів пити.
Але вони наполягали, я мусив погодитися.
-Новачку! -Один за одним…
Це вони. Прийшли.
-Панове! -Що вас привело?
Заходьте. Чого там стирчите?
-Заходьте. -Ви когось привели?
-Ти там ще яскравіше сяєш. -Святі небеса.
Мʼясо й Овочі прийшли.
-А тут гарно. -Справді.
-Сідай десь. -Ви не до мене?
-Заходьте. -Ні, всі хочуть їсти.
Бачиш? Оце маркетинг. Приймеш у них замовлення?
Люди, хвилинку.
-Заходьте. -Ресторан так змінився.
Це справжній камінь. Справжнісінький.
-Сюди. Прошу, сідайте. -Вдала думка.
Так легше справлятися.
Добрий задум.
-Перестань. -Мьон-Сук.
Подай свої млинці безплатно.
-Новачок молодець. -Безплатно.
Схожий на Сона Хин-Міна.
Точно. Добре, що його взяли на роботу.
Так. Пахне молюсками.
Несу-несу.
Забув. Ще молюсків і гречані млинці!
Добре.
Ось, ще суюк, молюски й гречані млинці.
Ваше макколі.
Ще дві.
-Ще дві. -Добре.
Це не їжа. Це мистецтво.
Шеф Мо — художниця.
-Я не можу. -Ковточок.
Пий до дна.
-Будьмо! -Будьмо!
Ходімо вже. Пора платити.
-Дякуємо за їжу. -Будь ласка.
-Приводьте батьків знову. -Дякуємо.
-Бувайте. -Бережіть себе.
-Приходьте ще. -Кажи, коли потрібен буде чилі.
Я пʼяний від вина й доброго смаку.
Панове, я ваш фанат!
Приходь грати у футбол!
-Добре. -Додому.
-Бувайте! -Обережно йдіть.
-Ідіть. -Бувайте!
Я з ніг валюся.
Це по-дитячому.
Але добре. Раз, два, три.
Гей.
Я страшенно втомлений і голодний.
Приємна футболка.
Хто ви?
Не на роботі ти зовсім інша.
Гештеґ «Прикид дня».
Гештеґ «Мода».
Гештеґ «Куртка зі шкірзаму». Зрозуміло?
Ти йдеш у клуб?
Та нащо мені той клуб?
Там у суботу цікаво потрясти задком.
-Ого. -Отак.
Припини.
Ви разом ідете?
У всіх був важкий день.
Може, всі втрьох десь випʼємо?
Вечеря з колегами?
Або в пивній, або в ресторані сунде.
Маккольна через дорогу теж нічого така.
Подзвоню спитаю, чи є столик.
Тобі треба видавати путівник, а не на кухні працювати.
Якщо витрачати зароблене такими темпами…
-А ти не хочеш? -Що?
-Тоді не шукай. -Ой.
-Я залюбки. -Скажи?
-Ходімо. -Ідемо.
А це ще хто?
Хто з них?
Це твій хлопець з клубу?
-Ні. -Яка падлюка переманила мою працівницю?
-Кажи негайно. -Ти хто?
Це ти?
Хто цей відморозок без манер, свідомості й чуття стилю?
Це був ти?
Я поставила запитання.
Хто я?
Я той, кому зірвало дах,
бо від мене через 15 років пішла працівниця.
Мьон-Сук.
-Що в тебе з лицем? -Що?
Ви її заїздили! Усього кілька днів, а на ній уже лиця нема!
З підтяжкою щось не те?
Мьон-Сук, їдь зі мною.
Поговоримо. Я розумію твої почуття.
Не поїду.
Перестань! Я прошу вибачення. Я тобі компенсую.
-Пусти. Не поїду. -Так!
Усе обговоримо. Довірся.
Святі небеса.
Чому ти простягаєш руки до жінки?
Пусти!
Будь ласка.
Чорт.
Я відпустив.
Як ви її переманили до себе?
Не годиться колегам-рестораторам так робити,
ми з одного району!
Солодкими обіцянками зманили мою працівницю!
Та що ти таке говориш?
Більше грошей дали, мільйон вон.
Ні, не дали.
-Справді? -І до всього ще й бонус.
І пообіцяли оплатити дорогий готель.
Не затикай рота.
-Серйозно? -Що там ще було?
Шеф-кухарка? Ви пообіцяли їй посаду шефа!
-Що? -Що?
-Посаду? -Посаду?
Розумієте, все не так.
Божечку. Я не знаю, що робити.
Рулет з омлету теж можна.
Але в цих стравах важлива кількість яєць.
Мечоподібний кальмар теж смачний.
Ти вже сто років вивчаєш меню!
Розказуй, що в тебе сталося.
Про мільйон вон і бонус.
Проживання в готелі й посаду шеф-кухарки.
Спочатку замовлю.
-Мьон-Сук. -Добре.
Я блефувала.
Блефувала?
Я дуже давно там працювала,
а він ніяк мене не підвищував, ставився зневажливо.
Шеф Мо спитала, чи не хочу я до неї на роботу,
я пішла до своїх і похвасталася.
Сказала йому, що мене запрошують на іншу роботу.
Зненацька він розлютився,
наказав мені забиратися і йти на іншу роботу.
Що я могла сказати в тій ситуації?
Вибору не було. Я йому прокричала те все у відповідь.
Сказала, що вона мені все це пропонує, якщо перейду,
а вони ще пошкодують, що мене втратили.
От і все.
У блефу є свої межі.
Та ну.
У мене теж є гордість.
Перестань.
Будьмо чесні.
Ніяких умінь я не маю, пишатися нічим.
Я щодня ходила на роботу і працювала в ресторані, ото й усе.
Без легкого блефу я не зможу гордо тримати голову.
Не плач.
Чому не можеш тримати голову?
Твій 15-річний досвід — це вже вміння.
Неважливо. Тепер ти шеф-кухарка.
Бути нею неважко.
Слухай. Це трохи…
Він має рацію. Я не можу бути шефом.
Чому не можеш?
Чому ти вважаєш себе не гідною?
Погоджуйся.
Добре. Я згодна.
Я буду шеф-кухаркою. Дякую вам.
Усе, ти шеф. Будьмо.
-Шеф. -За нову шеф-кухарку.
Коротше,
я помітила, що власник кукпапної дуже молодий.
Він не власник.
Він невдаха.
Дід залишив його батькові ресторан,
а він просто за шинквасом стоїть.
Ця кукпапна не просто так «другого покоління».
Його ніхто не визнає.
У нього очі людини, з якою не порозумієшся.
Та що там?
У декого з присутніх теж сильні очі.
-Що? -А що? Що?
Я з ним поговорю.
Пропоную цокнутися келихами й випити.
Краще не пити забагато.
Бути в найкращій формі теж важливо для…
Важливо для…
Мені завтра на медичний огляд.
КУКПАПНА ДРУГОГО ПОКОЛІННЯ
Чому ти вернувся сам?
Де вона?
Не зумів повернути працівницю?
І не просту.
Вона була асом у нашому ресторані!
Ти просто виставився перед ними дурнем.
Ти дурень. Безголовий.
Батьку, я майже зманив її назад.
І я не виставився дурнем. Я вручив офіційне сповіщення.
Що зробив?
Вибачте, шановні.
Вірте мені, почекайте ще трохи.
Я все владнаю.
Чому я від тебе щось чекаю?
-Можна заплатити? -Авжеж.
Чому кричите на Чун-Сина?
Не згадуйте про цього дурня.
Треба його просто…
Ти не в строю.
Будьмо.
Ти пʼяна?
Пʼяна.
-Я не пʼяна. -Знаєш,
коли я вчився у Гартонській бізнес-школі…
у Корейському кварталі не було соджу.
Чому? Бо я все випивав.
Як ти посміла мене перепити?
Замовкни й пий.
До дна. Наповнюй келих.
-А ти зможеш? -Так.
Ти таки пʼяна. Пʼяна.
-Пий до дна. -Так, давай, пий.
Про що ти думаєш?
-Твої губи. -Мої…
Та ну тебе!
Чому в тебе такі губи?
Вібрує.
ЗІРКОВА ШЕФ-КУХАРКА ЧАН ЙОН-ХЬО ПЕРЕЙШЛА У РЕСТОРАН «ЛА ЛЕСЕЛЬ»
«Я СТАНУ АМБАСАДОРКОЮ КОРЕЙСЬКОЇ КУХНІ»
А це що за безглузда маячня?
«ЛА ЛЕСЕЛЬ, МЕРЕЖА ХАНСАН»
-Будьте як удома. -Дякую.
ДІАМАНТ 2023
Діамант.
Дві зірки.
Я роздивилася кухню.
Вона просто вражає.
Я радий, що вам сподобалося.
Чекаю нашої співпраці.
Я вас не розчарую.
Обіцяю: три зірки будуть ваші.
За три зірки.
Ця болячка Хан Пом-У не заважатиме,
і я зосереджуся на своїх стравах.
Він геть безпорадний.
Я занадто погано відгукуюся про вашого брата?
Не лише безпорадний.
Він наполегливіший, ніж ви думаєте.
Що?
Знаєте, чим я відрізняюся від того гада?
Я справді люблю…
те, чим займаюся.
Ось чому в нього не вийде.
У минулому не вийшло, зараз не вийде,
ніколи не вийде.
А щоб тобі, шефко Чан!
Хто це був?
-Відсутній звʼязок з абонентом. -Автовідповідач.
-Говоріть після сигналу. -Голосова пошта.
А щоб тобі, шефко Чан!
Що ти за людина така?
Як ти могла вдарити мене в спину?
Як ти могла, Чан Йон-Хьо?
Йон-Хьо!
Так не можна.
Нехай я був з тобою трохи грубий.
Не заперечую.
Та все одно, як ти могла так зі мною?
Невже в такого, як він, є дівчина?
Як ти могла мене покинути?
Ну добре. Це я розумію. Розумію.
Але як ти могла піти до мого старшого брата?
Це непорядно!
Це низькопробний серіал?
Я розчавлю вас обох. Чула?
Вкраду всі рецепти в цьому ресторані
і розчавлю вас обох.
Що він меле?
Усіх вас. Я вас усіх розчавлю.
Я вас обох розчавлю.
-Запамʼятай мої слова. -Гей.
Де Мьон-Сук? Кажи.
Що тобі знов треба?
А ти як думаєш?
Я весь вечір про це думав.
Я без неї їсти не можу.
Ви обидва вирішили, що це телесеріал?
Що таке?
Батько не дає керувати рестораном, бо від тебе пішла працівниця?
Я власник!
Мій батько…
голова ради.
Ти ніколи не станеш власником.
Я власник!
Пусти.
Тобі ще раз руку викрутити?
А тобі волосся видерти?
Відпусти. Чорт.
-Пусти. -Ти пусти.
-Пусти. -Сам перший пусти.
Груди…
Що ти там казав по телефону?
Я? Що? А що?
Скажи чесно.
Чому ти аж сюди приїхав?
ТВІЙ СМАК
У містечку вже пліткують.
Скільки зможемо.
Дізнайся в деталях, що там робить Хан Пом-У.
Поліція каже, це був підпал.
-Чому ти скоїв такий злочин? -А докази в тебе є?
Ми напевно можемо якось допомогти ресторану.
Сам не вірю, що в таке вплутуюся.
Я переживала.
Ти хоч знаєш, хто цей хлопець і чим займається?
Переклад субтитрів: Олена Любенко