CITY NA JAZYKU
PŘED NĚKOLIKA LETY
Vy tu chcete mít restauraci?
V tom případě…
by byla ideální tahle jednotka.
Nepoužívá se už nějaký ten pátek,
a když ji pěkně uklidíte, nebude to jen tuctová restaurace.
Bude noblesní jako restaurace ve městě.
Za těmi dveřmi je prostoru jak na fotbalovém hřišti.
A za dalšími dveřmi najdete
překrásný záhon se zeleninou, co vede až…
Prostornou jednotku za tuhle cenu v Hanoku rozhodně nenajdete.
Co na to říkáte? Chcete se podívat dovnitř?
HOLIČSTVÍ GUMSONG
Beru to.
Vybrala jste dobře, výborně.
Tady máte. Dáreček na oslavu nájemní smlouvy.
Ať naše přátelství trvá věky.
Konečně nájemnice!
CITY NA JAZYKU
2. DÍL
Jako amuse-bouche tu máme bugak
a nongčche je salát.
Místo polévky dušené vejce.
Hlavní chod, sopsandžok.
A na závěr jste připravila jen sušené kaki.
Vymazlené menu. Ale tady nejsme v Soulu.
To nemusí být jen v Soulu.
Abyste věděla,
trochu jsem se poptal kolem a prý musíte do měsíce splatit půjčku.
- A co jako? - Splatím ji za vás.
KUPNÍ SMLOUVA
Jen to podepište.
Mám další.
Mám jich dost.
Kterou podepíšete? Tady.
Mluvila jste o tom, jak do toho dát srdce. Dost jsem nad tím přemýšlel.
A uvědomil si, jak je to důležité.
O koupi nemám zájem. Ale zvážila bych investici.
Koupě, investice, to je to samé.
Tak dobře.
Odteď vás Hansang podrží, s celým srdcem.
Podepište to.
Promyslím to, pokud tu budete pracovat.
Cože?
Já? Pracovat? A tady?
Hele…
Můj roční plat je…
Nemáte ponětí, jakou si účtuju hodinovou sazbu.
Kapitál společnosti? Na tyhle nesmysly nevěřím.
Lidi jako vy toho namluví.
Ale pokud se vám tahle restaurace líbí a chcete do ní investovat,
tak o tom popřemýšlím.
A nejdřív vás chci vidět při práci, jestli na to máte.
Obecně platí,
že se musí osvědčit ten, kdo investici přijímá.
Za pár dní přijdete o zdroje na provoz.
Nenajdete-li rychle řešení, bude to malér.
No teda.
To jsem nečekal.
Takže říkáte,
že chcete vysoce kvalifikovanou osobu, jako jsem já,
která by restauraci spravovala a vedla.
Chápu, kam tím míříte. To je chytré.
Co to tu blábolíte? Tak jdete do toho?
Po dobu jednoho měsíce
bude Han Pom-u spravovat kapitál coby dočasný manažer.
Za zvláštních okolností jako epidemie bude délka smlouvy projednána znovu.
Až bude dluh do měsíce splacen, Han Pom-u se osobně zaváže k investici.
Poté si práva na provoz vyhrazuje Mo Jon-džu.
Po zajištění smluvené částky před expirací smlouvy
Han Pom-u podepíše dohodu o osobní investici.
Jak se jmenujete? Ať to můžu podepsat.
Neodsouhlasila jsem to.
Myslel jsem, že jsme se dohodli.
- Mo Jon-džu. - To je jméno restaurace?
Restaurace se jmenuje „Čongdže“. Je to na ceduli.
Jasně.
Restaurace se jmenuje Čong-dže a vy jste Mo Jon-džu.
Činnost kuchyně spadá pod Mo Jon-džu
a Han Pom-u do ní nesmí zasahovat.
ČINNOST KUCHYNĚ SPADÁ POD MO JON-DŽU
A HAN POM-U DO NÍ NESMÍ ZASAHOVAT
Servis spadá pod dohled Hana Pom-u
a Mo Jon-džu do něj nesmí zasahovat.
HAN POM-U
Něco se asi změnilo.
Jen jsem to zkusila. Ale souhlasil jste tu pracovat.
Nebo došly peníze?
U vás se asi taky něco změnilo.
Nečekal jsem, že budete souhlasit.
Potřebuju ji zpátky.
Co potřebujete?
Kšiltovku.
Cože? Kšiltovku?
Máte všechny ty životopisy, co jsme dostali?
Pošlete mi ty, co vypadají slibně, a připravte se na otevření restaurace.
Cože? Další restaurace?
Ukradnu odtamtud všechny recepty.
Nechtěl jste ji vyplatit a restauraci koupit?
Co se stalo? Chce platbu předem?
Ta šéfkuchařka je skvělá. Osobností i dovednostmi.
Přesně to potřebuju, za každou cenu.
- Tu šéfkuchařku? - Jo.
Cože? Ne, ty recepty. Co to…
S těmi recepty
máme tři hvězdy v kapse.
TRH NAMBU
Jsem tu.
Kde jste?
- Místo setkání nejde narychlo změnit. - Kšefty neprobíhají jen na jednom místě.
Ta várka je prvotřídní kvality.
O tom není pochyb.
Všichni, co ode mě nakoupili, už nechtějí nic jinýho.
Co tak nenápadně?
Přeskočilo vám? Děsit ostatní, to vám jde.
O co jde? Proč se snažíte být nenápadní?
Nenápadní? Vážně?
Zásoby řídnou, nemáte o tom mluvit. Proč jste ho přivedla?
Je to riskantní!
Přestaňte.
Riskantní?
Zásoby?
Prvotřídní kvality?
Jste tu kvůli…
drogám, nebo…
Co blázníte.
Co jste to řekl?
Pojďme. Probereme to později.
Počkejte.
Čeho jste tolik nakoupila? Ukažte.
Co je to?
- Kolik to stálo? - To jako vážně?
Děláte mi ostudu. Dost.
Restauraci teď řídím já.
Musím vědět, kolik utrácíte a kdo vás okrádá.
Co na tom záleží, jestli mě okrádají? Vy ale naděláte!
Dobře, stačí.
Co kdybyste toho, vy dvě hrdličky, nechali a radši zaplatili účet?
Nechodíme spolu!
Proč vás to urazilo?
To byl jen takový obrat. Neberte to doslova.
Zaplatím brzo.
Brzo? No tak.
Pak si to úžasné chilli nezasloužíte.
- Cože? - Jestli ho chcete, zaplaťte.
Donesl jsem ho, i když už mi dochází.
Ale…
Vážně? Bylo to jen chilli?
OTEVŘENO
CHILLI SUNDOK 50% ČÍNSKÉ, 50% KOREJSKÉ
Proč brečíte?
Zní to, jako by byl konec světa.
Pozorně poslouchejte. Prošel jsem všechny účetní knihy.
Máte hroznou spoustu nákladů.
Měsíčně dáte za suroviny…
Je zázrak, že restaurace ještě nezkrachovala.
Náklady by neměly být víc než 30 %.
Fajn, řekněme 40 %.
Posloucháte mě? 40!
Sto procent!
Ty chilli papričky sám pěstuje.
Kvalitní chilli za tuhle cenu? Nic nechápete.
Nemáte ani na účet na trhu,
a chcete kvalitní suroviny?
Pokud nechcete dluhy, šetřete na surovinách.
Na surovinách ne. To nejde.
Ale co marže? Jak dluh splatíte?
Kvalitní suroviny, to je věc principu. Ne volby.
Nezačnete na nich šetřit, i když jde o všechno? Kam jdete?
Neskončil jsem.
Teda, to bylo ale neomalené.
Pořád na vás mluvím.
Haló?
Rozumím, šéfkuchařko. Takhle to tu vedete.
Největší problém je, jak restaurace působí zvenku.
Je to restaurace, nebo sklad?
Možná bychom exteriér mohli trochu zrekonstruovat…
Zrekonstruovat co?
Asi rekonstruovat nebudeme. Nemáme peníze.
Druhou možností je změnit interiér.
Přidáme stoly.
Rekonstruovat ani šetřit nechcete.
Co jiného zbývá než přidat stoly?
Neotáčí se tu dost zákazníků.
Řekl bych, že můžeme přidat tak dva stoly.
Otevřeme dveře uvnitř, a máme salónek. Měli bychom ten prostor využít.
Pokud přidáme další stůl, sama to nezvládnu.
Proto musíme někoho najmout.
Propočítal jsem to.
Můžeme si dovolit někoho na mytí nádobí a přípravu surovin.
Slyšíte mě?
Abyste vydělala, musíte investovat.
A s tím pak vydělat víc.
Základy tržní ekonomiky a kapitalismu.
Ale komu to tu říkám? Nechcete dluh splatit?
Musí dozrát.
Já že to je vaše děťátko.
Jestli někoho najmeme? O tom rozhoduju já.
Cože?
No jistě!
Připravil jsem seznam možných uchazečů.
Proboha.
Promiňte.
Co tenhle?
Dokonce studoval na CIA.
Znáte přece CIA, ne?
Kulinářská akademie v Americe.
Ty jo.
Pracoval v De Murry!
To je francouzská restaurace v Japonsku se třemi hvězdami.
Myslíte, že se sem takový uchazeč hodí?
Pěkně mě vytáčíte. Co na tom záleží, jestli se sem hodí?
Někdo tak zkušený by se nám hodil. Pracoval v De Murry.
A někoho takového potřebujete, aby za vás případně zaskočil.
Zaskočil za koho?
Neberte si to špatně.
Jen mě to napadlo. To je všechno.
V pohodě. Už jsem si zvykl.
Je to „Le Murir“. Ne „De Murry“, vy tupče.
Tupče?
V jakým žije století? To už se přece neříká.
Aha, jasně.
Je to Le Murir. Má pravdu.
Počkat. Jak to ví?
Jdu na trh!
Mladí mají dneska tak dlouhé řasy.
Jsou to dokonalí tvorové.
Neskutečně vysocí, pohlední, s dokonalou pletí.
To se mi nelíbí. Vůbec se mi to nelíbí.
Co si přejete?
Kdo jste?
Prý je to nejnovější trend.
- Co vy na to? - Pardon?
Na tohle.
Vypadá to dobře.
Mimochodem, kde je majitel?
Šel na toaletu. Co chcete?
- Kořeny zvonku za 10 tisíc. - Jistě.
Kořeny zvonku
Přibalila byste ty velké? Spoustu.
Velké?
Proč ne, moje nejsou.
Máte listy skočce, ne tary?
Pomocí květů skočce dal Un-dže najevo své city.
Ta kytka symbolizuje lásku.
Je to tak romantické.
Copak jste neviděla Lovely Jogger?
Božínku, neviděla.
Ještě jste to neviděla?
Co to má být?
Bože, tolik vám závidím.
Máte se na co těšit. Máte štěstí.
Listy skočce nemáme. Co takhle listy tary?
Myslela jsem, že jsou jedovaté.
Máte se co učit.
Listy tary je třeba uvařit.
Opláchnout je v rýžové vodě a pak je vymačkat, ale nepoškodit.
Pak dát na pánev perilový olej a opražit je.
Je to delikatesa.
Chcete je?
Jestli chce co?
Chtěla listy skočce, tak jsem nabídla listy tary.
Myslíte, že něco koupí? Nemá ani na úhradu účtu.
Vezmu jen balíček ředkví.
Jaká kuchařka nezkusí nové suroviny?
„Vaření, to je proces sám o sobě a s ním spojené výzvy.“
Hláška z filmu Lovely Jogger.
Při sbírání listů…
To vyzkoušejte.
Nevypadá na to,
ale je hvězdou místní kchongnamul kukppap.
Uchazeči pět a sedm umí úžasně replikovat recepty.
ČONG NAM-HJOK
Ať pětka a sedmička přijdou zítra na pohovor.
MANAŽER I JU-DŽIN
Slečno Mo, pojďme dokončit tu konverzaci.
- Řeknete, že někoho najmete, a pak nic. - A taky jsem najala.
Cože?
Panečku, to je prostoru.
Přišlo mi to jak opuštěná budova, ne restaurace.
Pardon, ještě nám neskončila pauza.
Počkala byste chvíli venku?
Promiňte, nemůžete…
Co se děje?
Bude s námi pracovat. A začne dnes.
Pracovala 15 let v restauraci kchongnamul kukppap druhé generace
Zvládne všechno. Od přípravy surovin po servis,
po mytí nádobí i úklid.
Takže vy jste manažer restaurace?
Náhodou zrovna hledá novou práci.
Krásně to vyšlo.
Jsem Čin Mjong-suk.
Můžete mi říkat křestním jménem.
Mjong-suk.
Co tam venku dělají?
Děláte si srandu? Chceme někoho zkušeného!
Ona zkušená je.
Má léta zkušeností.
Ale i tak!
Nabubřelé tituly nejsou všechno.
Proč prohrávám, když ani nemluvíme?
Řekl jste, že to je na mně.
To jste jasně řekl.
Chodí spolu, nebo se hádají?
Co jste za muže, když nedržíte slovo?
Když mluvíme nahlas, drtíte mě.
Proč se při samomluvě díváte na mě?
A máte se soustředit na servis, ne na kuchyni.
Omíláte, jak pořídíme další stoly, ale ani na ně nemáte.
To je neuvěřitelné.
Jen počkejte.
Uvidíte.
Seženu ty nejúžasnější stoly, co jste kdy viděla.
Seženete stoly? Vy? A za co? Vždyť na ně nemáte.
Neskutečné. To mi ještě nikdo neřekl.
Že Han Pom-u nemá peníze? Počkejte a uvidíte.
Do zítřejšího rána seženu ty nejlepší stoly. Bude to…
- Bude to co? Co? - Bude to…
Přestaňte a prostě je sežeňte.
- Bože. - Přísahám…
Kéž bych jí tak mohl jednu plesknout.
Pojďte sem, vy jedna.
Vítejte, pane.
Máte rezervaci?
Nemám.
- VIP apartmá. - Jistě.
Copak? Hovor se mi zrovna vážně nehodí.
Ministerstvo financí zmrazí i váš rezervní účet.
Zmrazili firemní karty a máte vrátit vůz. Co teď?
- Firemní vůz? - Ano.
- Moje auto? - Ano.
- I moje auto? - Ano.
To je vážně nefér. Jak se dostanu po městě?
Sakra.
Pane?
Jak budeme postupovat?
Zavolal jste právě včas. Právě jsem chtěl zaplatit za pokoj.
Máte pravdu.
- Přijel jsem zdaleka. - Zmrazili vám karty.
Místo hotelu se ubytuju v hanoku.
- Prosím? - Pravda.
Nemáte ani na něj.
- To je dobrý nápad. - Co?
- Já vím. - Pane.
Zavolal jste právě včas.
PENZION PEKSU
Ksakru.
Pokoj na měsíc?
Ano.
Věc se má tak.
Většinou používám kreditky.
Takže u sebe nemám moc hotovosti.
Ale mohl bych se ubytovat na dvě tři noci…
Pardon.
Co zas?
Mám hodinky z limitované edice.
Nedávám vám je, ale můžete si je na pár dní nechat.
Jak už jsem zmínil…
Měl bych název penzionu změnit. Chodí mi sem jen samej póvl.
- Ale no tak. - Co?
Tohle je město gentlemanů.
Nejste v tomhle městě gentlemanů
na outsidera jako já trochu moc krutý?
Už nemám co víc nabídnout.
To sako vypadá drahý.
Tohle sako?
To jako vážně?
V Koreji ho ani neprodávají!
Fakt myslíte, že jsem žebrák?
Pěkně jste mě oškubal.
Cože?
Ale nic.
To sako vám sluší.
Je to skvělý pokoj.
Jak pro krále.
Myslím pro ty, co kdysi bývali králi. Jako princ Sado.
Korunní princ?
No, značně jsem investoval do interiéru.
Umírám únavou. Zatím nashle.
Díky, nashle.
SAMSIK
Omíláte, jak pořídíme další stoly, ale ani na ně nemáte.
Ani na ně nemáte.
Nemáte peníze!
Ne, počkat.
Pomalu. Držte to rovně.
Doleva, doprava. Doleva, doprava.
- Balíme to. - Nashle.
- Mějte se.
Neměla by ta hrana být vykrojenější?
Mít víc času, nechal bych je vyrobit na míru.
Co myslíte?
Vůbec se mi nelíbí.
Kdo je Samsik?
On ho někdo přepadl? Vypadá otřesně.
Ne já! Ptal jsem se na ty stoly!
Ujdou.
Ujdou?
Podívejte se pořádně.
Víte, co stálo úsilí je sehnat?
Teda, luxusní hodinky.
Tak si ty stoly užijte.
Pořídil jste je doslova za hubičku.
Uvidíme. Jsou vůbec odolné?
Panečku!
Všimla jsem si, že vrchní deska není upevněná.
Hele, je to tak.
Co to děláte?
Proč jste je přinesl, když na ně nesmíme ani sáhnout?
- Měl jste si je vzít domů. - To teda.
Můžete být trochu opatrnější?
Jasně.
Kam jdete? Brzo otevíráme!
Nejdu se flákat, nebojte!
Užijte si to.
SPECIALITY ŠÉFKUCHAŘKY ZÁŽITKOVÁ GASTRONOMIE
ČONGDŽE
ZÁŽITKOVÁ KUCHYNĚ JAKO V SOULU
E-UDŽ JU-DŽI
Jak je? Otevřel jsem restauraci.
Zaručeně skvělé jídlo.
Přijď ochutnat.
Rád bych tě zas viděl.
Promiň, nemám čas.
Promiň.
- Mám toho moc. - Promiň.
- Někdy jindy. - Nemůžu.
- Mám toho nad hlavu. - Snad příště.
Asi se rozneslo, že mě vyhodili.
Bude to fuška.
Sakra.
Mám toho hodně, ale chvilku si najdu. Kde to je?
V Hanoku, poblíž potoka. Druhá ulice, třetí vchod.
Promiň, to je moc daleko.
Ale pošli fotky, napíšu o vás.
Ne, tuhle ne!
Nejradši bych se zabil.
Nechuťárna.
Přišli hosté. Nepůjdete je obsloužit?
To nebyla pěkná podívaná.
Platbu předem, prosím!
To neděláme…
Vy platíte?
To je paráda.
Díky.
Děkujeme, paní.
Užijte si jídlo, zaplatit můžete až pak.
Dvě meníčka.
- Moment. - Dvě meníčka.
Jak vám přijde ten její žoviální tón?
Jak mi přijde? Je to milé.
Cože?
Působí to přátelsky.
Fajn, neformálnost neřešte, ale co ta platba předem?
Prý je to praktičtější.
Prý to tak dělali i v té kchongnamul kukppap.
Ale tohle je…
Kchongnamul kukppap nepodáváme.
Jako byste tou restaurací opovrhoval. Pracovala jsem tam.
Tak to není.
Pardon.
Hosté, co platí předem, si málokdy přiobjednají.
Ti, co platí po jídle, si často něco přiobjednají.
A to znamená vyšší tržby.
Je to podle analýzy dat odborníků, včetně mě.
A podle mé analýzy platba předem zaručí, že se u stolů otočí víc zákazníků.
A taky když mám pocit, že se povyšujete, tak to tak je.
Když to popřete, pořád to bude povyšování se.
Věčně jen zíráte do mobilu, tak jsem se snažila pomoct.
Nezírám do telefonu.
- Jasně. - Víte, co je virální marketing?
Virální marketing…
Pardon.
Pane vrchní.
Domarketingováno? Tak je jděte obsloužit.
Už jdu.
Potřebujete něco?
- Donesl byste mi vodu? - Jistě.
Prezentace…
Prezentace jídla na talíři je vážně důležitá.
Za kým se chystáš? Božínku.
Proboha! Byls to ty?
Ten táta?
Měls to říct, ty grázle.
Všichni jsou z tebe paf, a ty takhle?
Mohla byste se soustředit na to nádobí?
Díky těm dramatům jsem výkonnější.
Panečku.
Někdo je tu jak na trní.
ZÁZNAM TRŽEB, INVENTURA
Co takhle nehledět do notebooku a pomoct?
Spravuju finance, nejdůležitější část tohohle podniku.
Aha.
- Proboha. - Ale no tak.
Moje chyba. To byla vážně chyba.
Jak jako chyba?
Zapomeňte na to.
Božínku.
Proč je venku tak hnusně?
Ideální den na kimči čon.
Proč v práci myslíte na kimči palačinky?
Zapomeňte na ně.
Říkám, zapomeňte na ně!
Nemáte tam…
TO SE MI DO FEEDU NEHODÍ
- Nemáte něco jiného? - Ano!
- Něco, co vypadá líp? - Ano.
Odpoledne servírujeme sotpap, že? Mohla byste ho rychle připravit?
A ať vypadá skvěle.
Ta influencerka je dobrá kamarádka a nabídla, že o nás napíše.
Má 1,3 milionu sledujících.
Mám uvařit rýži v kameninovém hrnci?
Máme na to nějaké hezké talíře?
To nevíte, že sotpap má zůstat horký?
Vím. Je to na sociální sítě, k propagaci.
Sotpap se podává v hrnci. To ví každý ňouma.
Jo, máte pravdu. Jsem ňouma.
Uvařte ho a naservírujte na pěkný talíř.
Počkat, ne.
Co ty hrnce vyměnit za hezčí?
Co Le Caub nebo Stareuset?
Šíleně drahé hrnce, jen kvůli značce?
To má být vtip?
Ano, šéfkuchařko. Postarejte se, ať to vypadá fakt dobře.
A jak? Mám dát navrch květinku?
Co se nedá jíst na talíř nepatří.
Co to tu plácáte?
Nenecháte si nic vysvětlit.
Poslouchejte.
Musím poslat pár fotek.
Prostě uvařte něco, co vypadá atraktivně. Cokoli.
Cokoli!
Nemusí to být chutné. Improvizujte.
To dělají věhlasné restaurace v Soulu.
Neznáte virální marketing?
Máte laťku tak nízko.
Tak to dělají v korporátech?
Co prosím?
- „Laťku nízko“? - Jo.
To snad ne.
POKUD NEMŮŽEŠ, TAK PŘÍŠTĚ.
MUSÍM NA DALŠÍ SCHŮZKU.
Říkal jsem vám,
ať nechystáte kimči čon!
Aby bylo jasno,
v téhle restauraci
si nebudete vařit, co se vám zlíbí, sledovat virální pořady ani se flákat.
Mjong-suk!
Neříkala jste, že jste v oboru už 15 let?
Nevím, jak si vás zaučili ve vašem předchozím zaměstnání,
ale podle mě nic,
doslova nic, co děláte, nesplňuje ani základní standardy!
Naprosté základy!
Odmítla jste všechny dobré kuchaře. Chcete ten dluh vůbec splatit?
Nechcete kuchaře z CIA, nevyhovíte influencerce.
Co po mně sakra chcete?
S touhle restaurací to možná takhle dopadlo
kvůli vašemu egu…
Ne.
Kvůli vašemu pocitu méněcennosti.
Když jste tak úžasné, dělejte si, co chcete.
Vařte si, co se vám zlíbí.
Mně už je to jedno.
ČONGDŽE
Ksakru!
Klídek.
Stačí vydržet měsíc. Seberu recepty a restauraci převezmu. Tak.
Makkolli bychom měli mít.
- K čemu rýžové víno? - Chci pačon.
Podívej.
Samsiku, ty vole.
Sakra, co to…
To není Samsik. Proč jsi ho praštil?
- To není on! - Proč jsi ho praštil?
Říkals, že to je Samsik.
Komu říkáte Samsik?
SAMSIK
Nevadí, vypadněte.
GAČUKSO, HONALDO
Co to má být, „Čongdže“?
- Je na maděru. - Čongdže?
Je to leták restaurace Čongdže. Ale teď je na maděru.
- Tak proč ho držíte? - Pohádal jste se s ženuškou?
S ženuškou?
Přijela na návštěvu tchýně?
Tchýně? Nejste tak daleko od pravdy.
Sakra.
ČONGDŽE
Proboha, to je ale liják.
Kam bez deštníku šel?
O kom to mluvíte?
Asi jsem to přepískla. Mohla jsem si čon uvařit doma.
To nevadí.
Všechno to zapsal do smlouvy, takže musí držet slovo.
- Cože? - Nedělejte si s tím hlavu.
ČONGDŽE
ZELINÁŘSTVÍ, POBOČKA 3 ZELINÁŘSTVÍ, POBOČKA 4
Chci říct…
Poslouchej.
Neštvou mě jen ty stoly.
Byla to skvělá příležitost!
Celebrity nenabízejí PR zdarma jen tak.
Takhle to v tomhle oboru nefunguje.
Jo, máš recht.
Šéfkuchařka Mo je docela svérázná.
- To jo. - Ale i to má své meze.
Viděl jsi ten její výraz? Je to cvok!
Ale to není všechno. Je taky pěkně tvrdohlavá.
Někdy není jen tvrdohlavá. Je to s ní prostě peklo.
- Souhlas. - Já vím.
A její jídlo není až tak výjimečné. Nebo je fakt tak dobré?
Přesně.
- Možná proto je tak dobré. - Jo.
Takové jídlo zvládne…
No, každý ho nezvládne.
Zákazníci nechodí. Neví, že to je restaurace.
Ti, co to ví, tam vezmou celou rodinu.
Je to skrytý poklad.
Ale je moc zašitá.
Je dost v ústraní.
Dík za drinky. Mějte se.
Lidi jako ty jsou potřeba. Aby ti, co vaří, mohli zazářit.
Lidi, jako jsem já?
Šéfkuchařka Mo jistě ví,
že co ty, zelenáči, děláš, je naprosto bezpředmětný.
Zelenáči?
To je…
Pozor, náš manažer je zpátky.
Co chcete?
Nic. Já jen, že ty srdcovky jsou dneska krásně čerstvé.
Máme skvělé večerní menu.
- Potřebuju ještě pár srdcovek. - Jo?
Zamíchejte to. Rychle vám nachystám další.
Tyhle…
Máte pěkné talíře.
Vážně?
Zajdu pro jarní cibulku.
Chvilku to potrvá.
Co je to? To je pro mě?
V restauraci je zásadní čistota a hygiena. A hned potom jídlo pro personál.
PAN MANAŽER
Uvařila to z toho, co tu máme, aby ušetřila.
Zákazníky požádala o platbu předem, aby byly účty vyrovnané.
Pro Mjong-suk je restaurace na prvním místě.
Jsem zpátky.
Vrátila jsem se trochu dřív. Všechno v pohodě?
- Potřebuju mleté chilli. - Dobře, mleté chilli.
Přidáme ho tam.
Mleté chilli.
Co je tohle?
- Mleté chilli. - Cože?
Co je to?
Mleté chilli?
Jak jste ho sehnal?
Neukradl jste ho, že ne?
Jste vážně tak milá.
Sladké jako cukr.
Co je?
Pil jste v pracovní době?
Ne, má se to takhle.
Potkal jsem majitele zelinářství a řeznictví.
A říkali, že se tu při práci běžně pije.
Odmítl jsem s tím, že nepiju.
Ale pořád nabízeli, tak jsem si jeden dal.
- Zelenáči! - Jedno po druhém…
Hele, to jsou oni.
- Pánové. - Co vás sem přivádí?
Pojďte dál, na co čekáte?
- Prosím. - Přivedli jste někoho?
- Záříte tam jako hvězda. - Proboha.
Zelinář s řezníkem.
- Fakt pěkný. - Jo.
- Posaďte se. - Nepřišli jste za mnou?
- Pojďte. - Ne, na týmovou večeři.
Vidíte? Marketing. Necháte je objednat?
Jen moment, prosím.
- Vítejte. - Vypadá to tu jinak.
To je kámen. Skutečný kámen.
- Prosím, tudy. Posaďte se. - Dobrý nápad.
Takhle je to snazší.
Dobrý nápad.
- Přestaň. - Mjung-suk.
Připravte kimči čon zdarma.
- Zelenáč ujde. - Zdarma.
Má postavu jako Son Hung-min.
Jsem rád, že jsme ho splašili.
Voní tu srdcovky.
Tady jsou.
Dvě pohankové palačinky se srdcovkami.
Dobře.
Prosím, sujuk a pohankové čon se srdcovkami.
Vaše makkoli.
Ještě dvakrát.
- Dvakrát. - Jo.
Tohle není jídlo, ale umění.
Šéfkuchařka Mo je umělkyně.
- Nemůžu. - Jen si cucni.
Až do dna.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Měli bychom jít. Je čas zaplatit.
- Díky za jídlo. - Není zač.
- Ať vás rodiče přivedou znovu. - Dík.
- Nashle. - Mějte se.
- Přijďte zas. - Přijďte si pro další chilli.
Omámil mě alkohol a dobrý jídlo.
Pánové, respekt!
Přidej se na fotbal!
- Jo. - Čas jít.
- Nashle. - Šťastnou cestu.
- No tak. - Nashle.
Jsem tak utahaná.
To je tak dětinské.
Zvednout ruce, raz, dva tři.
- Hej! - Hej!
Jsem utahaný a mám hlad.
To tričko je pohodlné.
Koho to tu máme?
Mimo práci vypadáte jinak.
Hashtag jako z mola.
Hashtag právě v módě.
Hashtag bunda z umělé kůže. Víte?
Chystáte se do klubu?
Proč bych šla do klubu?
To jen o víkendu, když se jde tancovat.
- Ach jo. - Takhle.
Prosím, přestaňte.
Přišli jste spolu?
Byl to náročný den.
Co kdybychom zašli na drink?
Na večeři?
Buď do Beer Shopu, nebo restaurace sunde.
Restaurace makkolli je taky fajn. Zjistím, jestli mají volný stůl.
Místo vaření byste měla vydat průvodce.
Utrácíte hned, co vyděláte?
- Nechcete jít? - Cože?
- No tak nic. - Bože.
- Chtěl bych. - Že?
- Tak pojďme. - Tak pojďme.
Kdo to sakra je?
Kdo za to může?
Kámoš, se kterým paříte?
- Ne. - Který hajzl mi sebral zaměstnankyni?
- No tak. - Kdo jste?
Bylas to ty?
Kdo je tenhle grázl bez vychování a stylu?
Byls to ty?
Odpovězte.
Kdo jsem?
Jsem bez sebe vzteky. Přišel jsem o zaměstnankyni.
Mjung-suk.
Tvůj obličej ale vypadá.
Se u tebe asi napracuje, že vypadá tak strhaně.
Facelift se nezdařil?
Mjung-suk, pojď se mnou.
Promluvme si. Vím, jak se cítíš.
Nikam nejdu.
No tak! Vynahradím ti to.
- Nech mě, nejdu. - Hej!
Promluvíme si. Věř mi.
To ne.
Snad bys nevztáhl ruku na ženu!
Pusť mě!
Pusť mě.
Ty vole.
Pustil jsem tě.
Jaks ji přesvědčil, aby u tebe pracovala?
Tohle by si majitelé restaurace ze stejné čtvrti dělat neměli!
Nalákal jsi ji sladkými řečičkami.
Proč tohle říkáš?
Nabídli jste jí vyšší plat?
Ne, nenabídli.
- Nebo jo? - A k tomu bonus.
A řekli, že jí zaplatíte drahý hotel.
Nepřerušuj mě.
- Vážně? - Co ještě?
Nabídli jste jí práci kuchařky?
- Cože? - Cože?
- To jsme nabídli? - Fakt?
Tak to není.
Nevím, co si teď počít.
Vaječná rolka zní taky dobře.
Ale u nich záleží, kolik použijete vajíček.
Mají taky dobré olihně.
Ten jídelníček studujete věky!
Řekněte nám, co se stalo.
Zvýšení platu, bonus.
Ubytování v hotelu, pozice kuchařky.
Nejdřív objednám.
- Mjung-suk. - Fajn.
Blafovala jsem.
Blafovala?
Pracovala jsem tam tak dlouho,
ale nic pro mě neudělal. Jen se na mě díval svrchu.
Hned, jak mi Mo nabídla práci,
šla jsem se zpátky vychloubat.
Řekla jsem mu, že mi někdo nabídl práci.
Najednou se rozzlobil
a řekl mi, ať vypadnu.
Co v takové situaci říct?
Mohla jsem jen křičet taky.
Tak jsem řekla, že mi nabídla tyhle výhody
a že mého odchodu bude litovat.
Tak to bylo.
Blafování má své meze.
No tak.
Mám svou hrdost.
Přestaňte.
Buďme upřímní.
Nemám na co být u sebe pyšná.
Jen jsem každý den chodila do práce.
Nemám se čím chlubit, tak musím blafovat.
Ale no tak.
A proč byste neměla?
15 let zkušeností je samo o sobě dovedností.
Ale to je fuk. Teď jste kuchařka.
To není těžké.
To je tak trochu…
Má pravdu. Nemůžu být kuchařka.
Proč byste nemohla?
Proč myslíte, že na to nemáte?
Jdete do toho?
Dobře, jdu do toho.
Budu kuchařka. Ty jo, díky.
Kuchařka. Na zdraví.
- Kuchařka. - Naše nová kuchařka.
Každopádně,
všimla jsem si, že ten majitel restaurace kukppap byl fakt mladý.
Není to majitel.
Je neschopný.
Restauraci nechal jeho tátovi dědeček a on má na starosti jen bar.
Je to restaurace druhé generace, ne třetí.
Zatím ho neuznávají.
Má oči může, se kterým se nedá dohodnout.
A co na tom?
Někdo tu má taky takové oči.
- Cože? - Proč? Co?
Promluvím s ním.
Pojďme si připít.
Nebudeme ale pít moc.
Být v tip top kondici je taky součástí…
součástí…
Zítra jdu k doktorovi.
KCHONGNAMUL KUKPPAP DRUHÉ GENERACE
Vrátil ses sám?
Kde ji máš?
Tys ji nepřesvědčil?
Nebyla to jen zaměstnankyně. Byla hvězdou restaurace!
Jen jsi ze sebe udělal hlupáka.
Hlupáku. Nulo.
Otče, málem jsem ji získal zpátky.
A nebyl jsem za hlupáka. Dostala oficiální výpověď.
Co že dostala?
Omlouvám se.
Věř mi a chvilku počkej.
Postarám se o to.
Proč od tebe vůbec něco očekávám?
- Můžu zaplatit? - Jistě.
Proč na něj řvete?
Ani toho hlupáka nezmiňujte.
Jen jsem…
Nejsi v pohodě.
Na zdraví.
Jsi opilá?
Jsi opilá.
- Nejsem. - Víš,
když jsem pracoval v Hartonu,
v Koreji nebylo žádné sodžu.
Víš proč? Vypil jsem ho.
Takže mě netrumfneš.
Nežvaň a pij.
Vypij to.
Zvládneš to?
Jsi opilá. Vážně.
- Do dna. - Do toho, vypij to.
Na co myslíš?
- Na tvoje rty. - Na…
K čertu s tebou!
Máš krásné rty.
Telefon.
GURMÁNSKÁ RESTAURACE LA LACEL NAJALA ČANG JONG-HJE
„STANU SE AMBASADORKOU KOREJSKÉ KUCHYNĚ.“
Co je tohle za nesmysl?
- V klidu se porozhlédněte. - Díky.
Diamant.
Dvě hvězdy.
Prohlédla jsem si kuchyni, je úžasná.
Zapůsobila na mě.
To jsem rád. Těším se na naši spolupráci.
Nezklamu vás.
Ty tři hvězdy vám získám.
Na tři hvězdy.
Bez toho hňupa Hana Pom-u
se můžu soustředit na vaření.
Je naprosto neschopný.
Mluvím o vašem bratrovi moc příkře, že?
Nejen neschopný. Tvrdohlavější, než si myslíte.
Pardon?
Víte, čím se od něj liším?
Baví mě…
co dělám.
Proto to nezvládne.
Nezvládl to předtím, nezvládne to teď a nezvládne to ani v budoucnu.
Ksakru, šéfkuchařko Čang!
Kdo to byl?
- Hovor nelze spojit. - Hlasovka.
- Přejděte do hlasové schránky. - Hlasovka.
Ksakru, Čang!
To není fér.
Jaks mě mohla takhle podrazit?
Co, Čang Jong-hje?
Jong-hje!
To nebylo správné.
Jo, choval jsem se povýšeně.
To uznávám.
Ale i tak, jaks jen mohla?
Copak má přítelkyni?
Jaks mě mohla opustit?
Dobře. Jasně, chápu.
Jaks mě mohla vyměnit za mého bráchu?
To není správné.
Jako z telenovely.
Oba vás zničím. Slyšíš?
Ukradnu odsud všechny recepty
a oba vás zničím.
Co to říká?
Všechny. Zničím vás všechny.
Zničím vás oba.
Hej.
Kde je Mjung-suk? Vybal to.
Co chceš vědět?
Co myslíš?
Myslel jsem na to celý večer.
Nemůžu bez ní jíst.
Copak oba myslíte, že jste v telenovele?
O co jde?
Táta ti restauraci nenechá, protože jsi přišel o zaměstnankyni?
Ale já už majitelem jsem!
Můj otec…
je předseda.
Z tebe majitel nikdy nebude.
Ale já jsem majitel!
Pusť mě.
Mám ti zase zkroutit ruku?
Mám ti vytrhnout vlasy?
Pusť mě, sakra.
- Pusť mě. - Ty mě pusť.
- Pusť mě. - Ty první.
Můj hrudník…
O čem jsi to mluvil?
Já? Co? Proč?
Řekni mi pravdu.
Proč jsi sem přišel?
CITY NA JAZYKU
Mluví o tom celé město.
Za to zaplatí.
Zjisti, co přesně tam Han Pom-u dělá.
Podle policie šlo o žhářství.
- Proč jsi to udělal? - Máš důkaz?
Určitě pro restauraci můžeme něco udělat.
Nemůžu uvěřit tomu, co dělám.
Měla jsem strach.
Víte vůbec, co je zač?
Překlad titulků: Lenka Miller