- Salut! - Kelly?
- Da, să trăiți! - De ce nu te-ai culcat?
Fiindcă nu pot dormi.
- Ți-am dat multe de gândit? - Da.
- Dar am făcut și niște săpături. - Super!
Am o întrebare. Ai un plan pentru reacția lui?
Încă nu.
De-asta m-am întâlnit cu echipa și avem niște idei grozave.
Grozav. Spune-mi!
E târziu. Ne vedem la birou!
Grozav, abia aștept!
- Trebuie să angajezi mai mulți oameni. - Mâine vor fi niște interviuri.
Super! La ce oră? Fiindcă vreau să-ți trimit câteva recomandări.
Perfect! O pun pe Shamika să-ți dea toate informațiile.
- Perfect! - Kelly?
Se pare că ai intrat în echipa mea.
- Da, ne băgăm! - Și Pamela și Danny?
- Da! - Este!
E minunat! Mulțumesc!
Dar să știi că nu va fi ușor, scumpo.
Asta știu bine. Ce te-a făcut să te răzgândești?
Am văzut concursul de strigat porcul.
Kelly, nu scoate sunetul ăla! E așa de degradant!
Da, puțin spus. Dar știi cât le-a plăcut țărănoilor ălora.
Îmi pare tare rău. Ești prea deșteaptă ca să strigi porcii.
- Mie-mi spui? - Lasă!
O să le arătăm ce minte sclipitoare ai.
Îmi place enorm cum sună asta.
Și știi ceva?
Contează doar ce vrea dna guvernator adjunct, bine?
Să-i dăm bătaie, prieteno!
Fato, s-a făcut!
Văd că încă bei mult după ce ajungi acasă.
Cât ai băut?
Câteva shoturi, dnă șmecheră!
Pardon! Dnă guvernator adjunct.
- Pa! - Te iubesc, scumpo!
Da! Ce-mi iubesc prietenii!
EA E VOCEA POPORULUI
Da, cine e?
Cine e aici?
Eu eram.
- Cu vocea aia groasă? - Da.
Ai nevoie de cremă cu estrogen? E totul în regulă?
Îmi e bine.
Credeam că Michael e aici.
- Nu e. Încetează cu asta! - De ce m-ai chemat așa de devreme?
Trebuie să ajungem la Capitoliu. Nu vreau să-i trezesc pe copii.
Copiii dorm. De ce m-ai trezit cu noaptea-n cap?
Fiindcă trebuie să plecăm. Repede.
- Parcă am comite o infracțiune. - Mergem la serviciu, atât.
Bine, dar abia am apucat să stau cu bărbatul meu.
Te rog, nu! Trebuie să plecăm. Hai!
Fato!
- Poți să aprinzi luminile? - E destulă lumină.
La vârsta ta, nu e bine să cazi.
- De ce te porți de parcă aș fi mama? - Aprinde lumina!
Jacheta lui Basil e acolo. Ne va da destulă lumină.
- Ce înseamnă asta? - M-ai speriat!
- Unde te duci? - De unde ai apărut?
- E ora 05:00. De ce șușotiți? - Plecăm la Capitoliu.
- Știu despre ce e vorba. - Ce?
- Încerci să te ascunzi de copii. - Nu.
- Ba da! - Ba nu.
Ei se odihnesc și eu trebuie să mă duc la muncă.
- Lola! - Doamne!
- O să-i trezești. - Deja ne-am trezit.
Bună, îngerașule!
Numai îngeraș nu e.
- De ce v-ați trezit așa de devreme? - Ne tot eviți.
- Ba nu. - Ba da.
- Nu. - Cu siguranță.
Am fost ocupată.
Pleci devreme și vii foarte târziu.
Ca să nu vorbești despre ce am văzut în clipul ăla.
- Nu știu la ce te referi. - Recunoaște că ai fost tu!
În pantaloni scurți.
Le spuneam „Daisy Dukes”.
Bucile ieșeau pe-afară și făceai…
- Exact așa erau. - Nu eram eu în clip.
Pe spatele lor scria „pantaloni scurți.”
„Pantaloni” pe buca stângă, „scurți” pe cea dreaptă și dădeai din amândouă.
- Are dreptate. - Ce?
- Chiar așa scria pe ei. - Nu…
E în regulă. Spune-le adevărul!
Bine. Fie!
Poate eram eu.
- Sunt distrus. - Știu. Îmi pare rău, copii.
Îmi spui mie cu ce să nu mă îmbrac și tu apari așa într-un clip?
Eram la facultate.
- Când ajung la facultate, îi pot purta? - Categoric nu.
- De ce nu? - Sunt cam demodați.
- De ce ai vrea să porți așa ceva? - De ce ai vrea?
Nu vreau, dar mi-ar plăcea să am libertatea asta.
- Isuse! - Poate că vreau să fiu ca tine.
- Așa cum erai la Freaknik. - Nu mai zice cuvântul ăla!
- Oricum, ce înseamnă? - Nu știu ce…
E o combinație între „picnic” și…
Basil, taci!
Am o zi importantă la muncă.
Lăsați-mă să plec și vorbim despre asta când ajung acasă, bine?
Când anume?
Dar nu vei purta în veci așa ceva.
- Ia-ți gândul! - Bine.
Bine. Pa!
I-ai spus guvernatorului că vreau să-l văd?
- Da, dar are un program încărcat. - Firește.
Are conferința de presă despre conductă.
- Bine. - Vrea să vorbiți înainte de asta.
- La ce oră? - Scrie în agenda dv.
O să verific. Mulțumesc!
- Pot să vă întreb ceva? - Sigur.
Cine sunt cei de pe hol?
Candidați.
Candidați la…
Candidați la postul tău, Henry.
Da, așa stau lucrurile. Mulțumesc! O zi bună!
Îmi pare rău. E foarte ocupată.
Vorbești serios?
Da, vorbesc serios.
Bine. Dna guvernator adjunct nu mă poate înlocui.
Am fost numit de guvernator.
Poate ar trebui să mai verifici o dată, fiindcă ea chiar te-a înlocuit.
E o chestie rasială?
Poftim?
Nu mă placi pentru că nu sunt de culoare?
Da, e vorba de culoare.
E vorba de culoarele puterii.
Nu-mi pasă ce culoare ai. Pur și simplu ești enervant.
- Pa! - E vreo problemă?
- Nu. Pot să vă conduc la birou? - Da.
Sunt Kelly. Noua șefă de cabinet a dnei Dunkerson.
Nu, eu sunt șeful de cabinet.
- Cred că ai fost dat afară. - Ce se întâmplă?
- E cam încet la minte. O să vă obișnuiți. - Mă duc să vorbesc cu șeful.
- Așa să faci! - Așa să faci, divo!
- Sigur că pot aștepta. - Jed!
- Da, sunt la telefon. - E important.
Sunt la telefon, n-auzi?
E o chestie importantă pentru guvernator. Stai!
Bună, scumpo!
O pizza cu salam și o salată, te rog.
- Glumești? - Mulțumesc!
O zi bună și ție!
Ce e?
M-a concediat.
- Nu are voie. - Ba are voie, știi bine.
- Guvernatorul se va supăra. - Trebuie să vorbești cu el.
Bine. Imediat ce-mi vine prânzul.
Dar e o urgență!
Calmează-te, bine?
Stai liniștit, n-are nicio putere!
Guvernatorul te place, eu te plac. Nu poți fi înlocuit.
- Mă placi? - Sigur, dar nu în sensul ăla.
Nu asta am vrut să spun.
Dar îți spun, intervievează oameni
ca să-i înlocuiască pe cei numiți de guvernator. Și pe tine.
Fii serios!
Nu mă crezi? Du-te și uită-te pe hol!
Henry, asta e pierdere de vreme.
Mă voi uita pe hol, dar nu e nimic de văzut.
- Mama mă-sii! Aia e Kelly Washington? - Chiar ea.
- L-a ajutat pe primar să câștige. - Mai întâi eu, apoi tu.
Calmează-te! Îl anunț pe guvernator imediat ce vine.
E urgent.
Îmi scot lucrurile din birou.
Am lucruri pe care nu vreau să vadă!
Inspiră adânc!
- Sunt șeful de cabinet! - Ia o pastilă! Mă ocup eu, am un plan.
- Îmi ești dator. - Crede-mă!
- Mulțumesc! - Îmi placi.
Mulțumesc! Și eu te plac. Te rog, acum du-te!
- Și el e bun. Îmi place. - Cred că creăm echipa de vis.
Pe ultima sută de metri.
Henry, ce am vorbit despre bătutul la ușă?
De cealaltă parte a ușii, Henry.
Hai, intră!
- Guvernatorul vrea să vă vadă. - Grozav!
- Fiți gata pentru conferința de presă! - Sunt.
- Super! - Super!
Voi sunteți pregătiți?
Clar.
Bine.
- Ne vedem la conferință! - Bine.
Vrei să mergem cu tine, în caz că încearcă să te omoare?
Cresc doi adolescenți și am trecut printr-un divorț.
Mă descurc.
- Mă descurc cu el. - Ești eroina mea.
Și a mea, fato. Sunt mândră de tine.
Și noi.
Fată dragă!
Dar știi că e alb?
- Mă descurc. - Bine.
- Sunt bine. - Sunt înarmat, da?
Mersi, oameni buni!
- Așa! - Prima conferință de presă.
- Da. - O să te descurci.
- Mersi! - Hai, Nette!
- Da! - Du-te și fă-l praf!
Pe bune?
- Mulțumesc! - Cu plăcere!
Dle guvernator, a sosit dna guvernator adjunct.
Bineînțeles!
- Salutare! - Salut!
- Arăți minunat în dimineața asta. - Mulțumesc!
- Culoarea aia e minunată. - Și a dv.
Mă refer la rochie.
Eram sigură că asta ați vrut să spuneți.
N-aș vrea să crezi că am fost nepoliticos.
Vai, dumneavoastră?
Da. Acum, unde e…
Unde e discursul ăla? E…
Ia uite, aici era!
Poftim!
Ăsta e un discurs pentru mine?
Da, e un discurs despre conductă.
- Pentru conferința de presă. - M-am prins.
O să încep eu și apoi tu o să continui pe aceeași linie
și o să aprobi tot ce spun.
Dar nu l-am scris eu.
Nimeni nu-și scrie discursurile. Citește-l și gata!
Nu sunt așa de sigură.
Spune-mi ceva!
Ce te-a făcut să intri în politică?
Fiind avocată, am apărat mulți copii în statul ăsta
și am vrut să mă fac și mai utilă.
Au luat decizii proaste. Cu toții greșim.
Și crezi că va fi suficient doar să fii aici?
Așa sper, dle.
- E clar că ești optimistă și energică. - Poftim?
Ești bine intenționată, dragă, dar politica nu e despre bune intenții.
Cred că pot schimba ceva.
Ce drăguț!
Bine.
Bun! Ești gata de conferința de presă?
Da, sunt gata.
Dar nu am citit discursul, deci…
Nu-ți face griji!
Ia-te după mine și gata!
- Păi, dle guvernator… - Hai să mergem! Repejor!
Te aștept.
Bine.
Bine ați venit, oameni buni!
Vreau să vă spun cât de entuziasmat sunt
că azi sunt însoțit de noul nostru guvernator adjunct.
Știu că suntem din partide diferite,
dar oamenii din Mississippi și-au exprimat voința
și trebuie să recunosc că aveți simțul umorului.
- În fine, cel puțin 36,1% dintre voi. - Populația de culoare din Mississippi?
Eu și ea, vă vine să credeți?
Doamna guvernator adjunct Dunkerson!
Vreau să știți că i-am cunoscut familia minunată
și trebuie să vă spun că mama ei e nostimă foc.
M-a întâlnit odată. Nu știe nimic despre mine.
- Dră Cleo… - Încetează!
Îmi amintește de femeia care m-a crescut, dra Lulabelle.
Pe bune?
Era o femeie tare dulce.
Am lăsat-o să trăiască la moșie până în ziua în care a murit.
Dar a trebuit să muncească.
Ce vreau să vă spun
e că acest proiect va fi foarte bun pentru statul nostru.
Domnișorica asta e foarte deșteaptă,
e o tânără foarte inteligentă.
E foarte elocventă,
ceea ce e surprinzător, și are foarte multe de oferit.
Și sunt extrem de încântat
că vom putea avea figuri noi în această instituție.
Înainte să-i dau cuvântul dnei guvernator adjunct,
vreau să vorbim puțin despre conductă.
Dna guvernator adjunct s-a întâlnit cu mai mulți pastori din zonă
și a susținut cu toată forța acest proiect,
pentru că știe ce înseamnă pentru statul nostru.
Și cu atât mai mult
cu cât e vorba de comunitatea coloraților din care provine.
Ce dracu' tot spune?
Așa, comunitatea de culoare.
Acum îi voi da cuvântul
noului vostru guvernator adjunct,
Antoinette Dunkerson.
Dar eu îi spun Nettie.
O clipă!
Poftiți!
Mulțumesc!
Vă mulțumesc tuturor! Mulțumesc, dle guvernator!
Trebuie să spun că-mi doresc din toată inima să sprijin acest cabinet
și să fac ce e mai bine pentru acest stat care e casa noastră, a tuturor.
Abia aștept să fiu o voce nu doar a oamenilor din Mississippi
care sunt mereu auziți,
ci și o voce pentru cei care sunt adesea ignorați.
Acestea fiind spuse, cred că a avut loc o neînțelegere.
Biroul meu nu a autorizat,
nici nu a promovat proiectul trecerii conductei…
- Pare furios. O să ne distrăm. - …prin zona Donaldsonville.
Am vorbit cu guvernatorul despre posibila mutare a conductei
la trei kilometri mai la nord
ca să treacă doar prin terenuri agricole
și nicio familie din Mississippi să nu trebuiască să fie strămutată.
Iar eu am spus că asta nu va funcționa.
- Dar am stabilit că vom mai discuta. - Nu asta am stabilit.
Ba da, am stabilit.
Nu-mi amintesc.
Eu îmi amintesc.
Hai să mergem și discutăm asta acum, bine?
Sigur că da.
Dna Dunkerson a spus clar că se opune mai multor proiecte ale dv.,
cum ar fi amplasarea noii uzine chimice.
Cum veți rezolva problema asta?
- Pardon! Poftiți, domnule! - Scuze!
Ei bine…
- Vom face ce e mai bine pentru stat. - Categoric.
Dnă Dunkerson, vă opuneți și uzinei, și conductei?
Da, eu…
Acea uzină va asigura peste 4.000 de locuri de muncă.
Sunt îngrijorări legate de poluanți.
Se vor ocupa cei de la mediu.
Și ne-au asigurat că acele turnuri nu vor fi dăunătoare.
S-o auzim și pe dna guvernator adjunct!
Nu e nevoie, pentru că avem mereu aceeași poziție.
Doar că ea e ceva mai jos.
- Nu pare așa. Dnă guvernator adjunct… - Da.
Uzina va fi construită aproape de cartierul în care ați crescut.
Locuitorii se opun. Cum comentați?
Exact. Susțin… Mă scuzați, dle guvernator! Stați să…
Așa. Mulțumesc!
La fel cum trebuie regândită amplasarea conductei,
biroul meu ia în calcul și reamplasarea uzinei.
Și să pierdem toate acele locuri de muncă?
Păreți în dezacord.
Păi… Mă scuzați, dle guvernator! Așa…
Nu. Sunt sigură că eu și dl guvernator
vom avea neînțelegeri în multe privințe.
Dar singurul lucru cu care suntem de acord
e găsirea soluțiilor optime pentru statul nostru.
Și în vederea acestui lucru
vom construi uzina, care va aduce atâtea locuri de muncă.
Explicați-ne…
Să știți că ne înțelegem de minune.
Vă mulțumesc tuturor,
dar eu și această doamnă extraordinară
avem azi o agendă plină,
așa că acum trebuie să plecăm.
Mulțumesc!
Vă mulțumesc mult!
- Pare foarte furios. - Da.
- Jed! - Da, domnule.
- Adu-mi pastilele antiacid! - Da.
- Tot flaconul! - Da, dle. Imediat.
Mă întorc într-o clipă.
Tu!
- Da. - Poftiți!
Cred că a mers bine.
Mulțumesc pentru cuvintele frumoase la adresa mea!
Minciuni! Toate au fost minciuni! Retrag totul!
Așa, deci. Ce ați spus, domnule?
Acțiuni în instanță?
Dle guvernator…
Nu, ce naiba faci? Știi unde te afli?
Știu.
Se pare că nu.
Știu exact unde sunt.
Mie nu mi se pare și nu cred că știi de ce ești aici.
Sunt aici să slujesc oamenii din Mississippi, domnule.
Oamenii ăia de pe hol sunt furioși.
Pot să se calmeze și să vină să vorbim.
Ar trebui să planificăm totul împreună.
Ești doar o mascotă, dragă.
Nu e nevoie să te amesteci în toate astea.
Tot ce trebuie să faci e să vezi ce a votat Congresul.
Asta e tot!
Ți-or fi înghițit ăia toate prostiile de inițiative
când erai în consiliul local, dar aici nu merge.
Eu sunt guvernatorul și fă bine să ții minte asta, domnișoară!
Faci doar ce-ți spun eu să faci.
- Și încă ceva. - Da.
Regula numărul unu.
- Da. - Niciodată…
Nu-ți eclipsa niciodată jupânul!
„Nu-ți eclipsa niciodată jupânul!”
Asta am zis.
Am înțeles. Asta am auzit și eu.
Să nu îndrăznești să-mi răstălmăcești cuvintele!
Să nu îndrăznești!
N-o să fac decât să vă citez, dle.
Înțeleg.
Știi care e problema ta?
Că ceea ce ați spus mi se pare jignitor?
De ce anume?
Nu înțelegeți.
Știu de ce ți se pare jignitor.
Fiindcă ești de culoare.
- Da, sunt. - Dar eu spun asta tot timpul!
Poate ar trebui să vă gândiți mai bine înainte să vorbiți, dle.
Mă provoci, domnișoară?
Nu, deloc. Vă reprezint, domnule.
Bun! E înțelept din partea ta.
Cred că ar fi înțelept să mă respectați și dv.
Ce tot spui?
Spun să mă respectați așa cum v-am respectat și eu, domnule.
Am stat aici săptămâni întregi și am făcut
doar ce mi-ați cerut să fac
și mi-ați cerut să fac numai nimicuri!
Acum înțeleg.
Bine.
Crezi că toate astea nu-s de demnitatea ta.
N-am spus asta. Și nu cred asta.
Știi cât rahat a trebuit să dau cu lopata?
Câți porci a trebuit să strig?
Câte lucruri pe care nu voiam să le fac le-am făcut doar ca să devin guvernator?
Poate asta e problema ta.
Nu vrei să faci munca de jos.
Nu mă deranjează să muncesc din greu.
Nu mă deranjează să fac ce trebuie să fac.
Sunt o femeie foarte inteligentă, domnule,
care are multe de oferit în toate aceste situații
care ne pot ajuta statul să fie mai bun.
De-asta sunt aici.
Vă pot ajuta cu lucruri pe care nu le puteți afla din statistici.
Nu vă pot spune ce se întâmplă la ferme,
dar vă pot spune ce se întâmplă în cartierul meu,
și ambele sunt la fel de importante, dle.
La fel de importante!
Ieși din biroul meu!
Bine.
Și spune-le ălora care au depus plângerea în instanță să o retragă!
Nicio șansă, domnule.
Până nu ne așezăm cu toții la masa discuțiilor.
- Cucoană, chiar vrei să mă stârnești. - Nu vreau să vă stârnesc, domnule.
Vreau doar să fiu văzută și auzită.
Te aud.
Acum, da.
Domnișoară…
Mă găsiți în biroul meu, dacă aveți nevoie de mine.
Dle, să vă tamponez fruntea? Luați loc!
Luați loc! E în regulă.
Cum a fost?
- Mă simt bine. - Așa!
Mă simt bine. M-am dus și i-am spus ce simt.
Și nu l-am menajat deloc.
Așa te vreau!
I-am zis tot ce gândesc. A încercat să mă intimideze.
- Ce bine a fost! - Soro!
- Ce? - E de rău.
- Nu, a fost grozav. - Nu la asta mă refer.
- E de rău… - Ce? Ce s-a întâmplat?
- Întoarce-te! - Stai!
E vina dv.!
Chemați ambulanța!
Fato, l-ai ucis pe guvernator?
Nu asta am vrut.
Subtitrarea: Brândușa Popa