Bun! Și acum, să mergem mai departe!
Aceasta e frumoasa noastră clădire.
Acela e guvernatorul din 1947, domnul Lewis Chappell, cred.
Priviți aceste păsări din Mississippi! Nu sunt frumoase?
Nu.
Ba da.
Aici se elaborează toată legislația.
Să mergem mai departe!
Priviți cu cine ne-am întâlnit! Ce surpriză plăcută!
Ce copii frumoși!
Vă place excursia la Capitoliu?
Nu.
Copii, știți cine e doamna?
- Nu. - Sigur că știți!
- Nu știm. - Nu.
Nu știm.
Ghiciți ce post ocupă doamna!
E femeia de serviciu?
Nu.
Ești inculpată?
Nu.
- Mai ghiciți! - Știu cine e.
E doamna bătrână pe care o place mama. Mary J. Blige.
Nu. Mai încercați!
- Bine, gata cu ghicitul! - Da.
Trebuie să învețe.
E un moment minunat pentru istoria populației de culoare.
Ei bine, e jenant.
Haideți, copii, ghiciți!
Nu! Nu e nevoie.
Nu mai ghiciți, vă rog!
Sunt guvernatorul adjunct.
Cine?
Guvernatorul adjunct al mărețului nostru stat.
E Antoinette Dunkerson, primul guvernator adjunct de culoare.
Bine…
O zici de parcă ar trebui să însemne ceva.
De la ce școală sunteți?
De la școala Huey P. Newton și mândri de asta!
- O școală militantă, nu glumă. - Da.
Nu ești destul de bună ca să fii guvernator?
Nu am candidat la funcția de guvernator, bine? Adică…
- Deci nu-l poți învinge? - Cred că aș fi putut.
Nu, nu-l poate învinge.
Ne trage înapoi.
V-am zis, tot ai noștri sunt de vină.
Am o întrebare. Ai un bărbat? Vrei un bărbat?
Aici are dreptate. Chiar și copiii se prind.
Termină!
Sunteți minunați și deștepți.
Dar, din păcate, am un program încărcat,
așa că trebuie să fug acum la…
Unde?
La chestia aia foarte importantă.
Ce tot spui?
Întâlnirea foarte importantă programată…
Trebuie să plecăm.
Să mergem mai departe! Pe aici! Pa!
Copii, o să vă arăt acum unde culegeau bumbac strămoșii voștri
și învățau lucruri utile.
Ce naiba a spus?
Să mergem…
Trebuie să înveți să mă salvezi din situații de genul ăsta.
Nu știam că urma să fim atacate de toți copiii lui Nick Cannon deodată.
- Ți-am tot dat indicii. - Au fost prea subtile.
Data viitoare îți zic: „Mișcă-ți fundul!”
Așa e mai bine.
Apropo de funduri. Bună, Michael!
E în spatele meu.
Da. Vorbește cu el!
- Salut! - Bună ziua, doamnă!
Mă întrebam dacă ai avea timp în program
- …să intri… - Nu zice „să intri”!
- Nu. - E prea literal.
Să treci pe la…
Să treci pe la biroul meu, care e sus.
Scuze! Care e sus, pe scări.
Știi, acolo sus.
Chiar la stânga… Chiar la…
Știi unde e biroul meu. Scuze, Michael, doar că…
- E cald. - E în perioada aia a lunii.
Scuze!
Dat fiind programul tău de azi, ai avea timp?
Am fost mutat în echipa senatorul Madison, dar, după ce îl ajut să se acomodeze,
pot intra… în biroul dv.
Sau poți trece.
Pot trece pe la dv. ca să vorbim.
Te rog să vii ca să clarificăm situația!
- A fost o neînțelegere absolut uriașă. - Nu mai face asta!
- Scuze! - E urât.
Abia aștept să aud despre acest uriașă…
neînțelegere.
Așa i s-o mări și lui.
Bun!
Mulțumesc! Ne găsești în birou. Asta a fost tot.
Să aveți o zi… lungă și bună.
E supărat.
Știu. Din cauza ta.
N-am făcut nimic. Încercam să ajut.
Exagerezi mereu.
- Ți-a zis că ești Mary J. Blige. - Știu.
- Cam semeni cu ea. - Antoinette!
Dle guvernator!
- Bună dimineața! - Ce mai faceți?
Extraordinar de bine.
Mă bucur.
Arăți minunat.
Mulțumesc!
Poți veni puțin în biroul meu, te rog?
Pune ceva la cale.
Da, sigur.
- Nu te duce! - Taci!
- Ia geanta! - Să nu zici că nu ți-am spus!
- Mulțumesc! - Cu plăcere!
- Ascultă, vreau doar să… - Da.
EA E VOCEA POPORULUI
- Mulțumim că… - Da.
O știți pe Antoinette, minunata doamnă guvernator adjunct.
Nu o știm.
Bună ziua!
Bună ziua, doamnelor senatoare!
Doamne, bună ziua!
Bună ziua!
Aveți o reputație extraordinară! Sunt un mare fan al dv.
- Noi nu știm nimic despre reputația ta. - Salut!
- Bună ziua! - Bună ziua!
Doamnelor, știți cum se desfășoară zilele mele, așa că…
Vrem să vorbim cu dv.
Trebuie să aveți programare. Nu puteți da buzna aici.
De luni întregi încercăm să stabilim o întâlnire cu dv.
Programul dlui guvernator e foarte încărcat.
Da…
Prea ocupat pentru noi? Vom ține minte asta.
Chiar trebuie să plec la o…
Conferință. Trebuie să plecăm. Începe în 40 de minute.
Îmi pare tare rău, dar puteți vorbi cu Antoinette exact cum vorbiți cu mine.
Dar trebuie să vorbim despre…
Îmi pare nespus de rău.
- Trebuie să ajungem la întâlnirea aceea. - Da.
Parcă era o conferință.
- E cam același lucru. - Da. Doamna guvernator adjunct…
De câte ori vă sunăm, sunteți pe fugă.
Da, dar puteți discuta cu doamna adjunct. Se va descurca de minune.
- Credeți-mă! - Nu vrem să vorbim cu ea, ci cu dv.
Îmi pare teribil de rău.
Chiar trebuie să plecăm.
- Da. Încă o dată scuze, doamnelor! - Pe aici!
Ei bine… Bună ziua!
Cu ce vă pot ajuta?
Nu vreau să vorbesc cu tine.
Nu ai nicio putere. E pierdere de vreme.
- Dă-i o șansă! - Nu vreau.
Eu vreau.
O bagă în față ca-i să-i reprezinte pe cei de culoare, chipurile.
Ești nedreaptă.
Ce-ar fi să mergem în biroul meu?
Biroul meu e în apropiere.
- Să mergem! - Da, te rog.
Puteți să mă ajutați?
Așa!
- Să mergem, doamnelor senatoare! - Nici nu se poate ridica din scaun.
Bun!
Poftiți!
- Sper că are cafea. - Pur și simplu…
Doamnelor, intrați în biroul meu
și luați loc pe canapeaua roșie, vă rog.
Bun!
Adu-mi o cafea!
Cu cine vorbește?
Mulțumesc, Shamika!
- Adu cafea, te rog! Mersi! - Nu aduc nimic.
Mă întorc imediat.
Ai un birou minunat.
- Mulțumesc mult! - Văd că nu te-au lăsat să-l reamenajezi.
Poftim?
Există buget pentru reamenajare. Nu l-ai folosit.
Arată ca pe vremea prăpăditului tău de predecesor.
Scuz-o!
De ce să mă scuze? Nu are nicio putere oricum.
Bun! Cu ce vă pot ajuta?
Ce crezi că poți face?
Ei bine…
Nimic.
- E supărată din cauza conductei. - Despre care ea nu știe nimic.
Ba știu.
Și ce anume știi?
Am vorbit cu guvernatorul să mute conducta trei kilometri mai la nord,
ca acele cartiere să nu fie afectate.
Și ce ți-a zis?
Încă discutăm subiectul.
Nu va face asta.
Ar însemna s-o mute pe sub terenurile agricole.
Deci s-a dus la biserica aia și l-a mituit pe pastorul Jones.
Apoi biroul tău a trimis o scrisoare în care le-ai spus să accepte oferta.
- De fapt, a fost o neînțelegere. - Fato!
Știi pe ce lume trăiești?
Chiar nu trebuie să faceți gestul ăsta.
Dacă ți-aș ridica peruca, aș vedea că încă ai păr de bebeluș.
Nu știi că oamenii ăștia te vor mânca cu fulgi cu tot?
Unu la mână,
- …în mare parte e părul meu. - Nu e.
- Doi la mână, îmi dau toată silința. - Aiurea! Faci tot ce-ți spune echipa lui.
- Tocmai încerc să… - Te-ai interesat măcar ce puteri ai?
Da. Sunt limitate.
Vorbesc despre lucrurile pe care le poți controla.
- O lași pe femeie să vorbească? - Încerc, dar nu spune nimic!
Cum ne poți ajuta?
I-am spus clar că ar trebui să ia în considerare mutarea conductei.
E vorba de doar câțiva kilometri și nu implică niciun cost suplimentar.
N-o să te asculte.
De unde știți? Încă lucrez la asta.
Atunci, grăbește-te, căci în curând începe construcția!
Zici că i-a picat fața.
Când?
Mâine.
- N-am știut asta. - Fiindcă n-au vrut să afli.
Ești prima femeie de culoare care ajunge în acest post
și nu ai făcut nimic pentru comunitatea care te-a votat.
Și așa cum te-am pus aici,
așa o să te dăm jos.
Bine.
De fapt, ce căutăm aici? Am plecat.
Iart-o! Se aprinde cam repede.
Da, așa e.
Shamika!
- A sosit Michael. - Grozav, mulțumesc.
- Salut! - Salut!
- Vorbeam cu Antoinette. - Scuze!
Închide ușa după tine!
- Acum vrei să închizi ușa? Bine. - Da.
Mulțumesc că ai venit.
Pentru puțin!
Vreau să-mi cer scuze.
Pentru ce?
Pentru
acea neînțelegere oribilă
întâmplată.
Legată de…
- A fost ceva foarte nostim. - Vreau să știu ce s-a întâmplat, atât.
Vezi tu, era un bilețel
pe borcanul cu gem pe care mi l-ai dat.
Și pe acel bilețel cineva scrisese ceva
și am crezut că tu mi l-ai scris mie.
Și pur și simplu…
Un bilețel?
Da.
De la mine?
Ce scria pe bilețel?
Nu contează.
Pentru mine contează.
Nu, chestia e că…
Nu.
Oricum, voiam să-mi cer scuze
pentru situația foarte jenantă.
Nicio grijă!
Ar fi trebuit să mă informez mai bine
înainte să te concediez.
- Îmi pare rău. - Nu e nevoie.
Adică a fost absurd să cred că flirtai cu mine.
E o prostie, ceva atât de improbabil și…
Asta și făceam.
Flirtam.
Dar nu eu am scris acel bilețel.
N-aș face ceva atât de lipsit de profesionalism.
Totuși, sunt bărbat și om.
Și încă ești o femeie foarte frumoasă.
- Sunt? - Da.
Și de-asta e mai bine că m-am transferat.
Bine.
Bine. O zi bună!
Și ție, Michael.
Mulțumesc!
Eu îți mulțumesc.
Bun!
Acum o să…
O să ne îndreptăm spre ușă și… Da.
Fato!
Mersi, Michael!
Mulțumesc!
- Doamne! - La naiba, fato!
Chiar flirta cu mine.
Știi ceva?
E periculos, și am o datorie față de postul meu.
Dar n-ai și față de păsărica ta?
Hei! Lasă-mi păsărica în pace!
- N-o amesteca în asta! - Bine.
Mă voi ocupa de ea în timpul meu liber.
Da. Bagă mare!
Bine. Ieși!
Bine. La naiba!
Doamne!
E atât de arătos!
Am o datorie față de postul meu. Ai o datorie!
Dar ce bine arată, la naiba!
Nu. Am o datorie față de postul meu.
Ce naiba e asta?
- Pune-o la loc! - Ce naiba e?
Aia ce naiba mai e?
- Salut! - Fir-ar!
Pamela, Danny, ce mai faceți?
- Ce mai faci, Basil? - Salut!
Vila e cam sinistră, dar îmi place.
N-aș vrea să ajungă să-mi placă nimic din toate astea.
Te referi la costumul meu?
Da, frate.
Nu ți-ar sta bine oricum.
Las-o baltă, dichisitule!
Nu vei câștiga.
Nu îmi ești simpatic.
În fine, ce se întâmplă? Ce vă aduce aici?
Antoinette a vrut să mă vadă, așa că am venit cu gașca.
Ce tare!
Omul ăla chiar trebuie acoperit cu cearșaful?
Da. Arată malefic, nu?
A fost ideea ta?
Da, în întregime.
Și te-ai gândit că așa va arăta mai bine?
- Puteam să fac găuri în dreptul ochilor. - Bine…
Salut! Scuze că am întârziat! Mișcă-te, Basil!
- Scuze! - Bună, Kel!
Îmi pare rău că ai necazuri.
- E în regulă. Danny, Pamela! - Mă bucur să te văd.
- Mersi că ați venit! - Salut!
Doamne! Locul ăsta e nebunie curată, nu?
Când ai spus că e un conac de plantație, voiai să zici…
- Plantație de bumbac. - Am înțeles.
Cu stăpâni de sclavi și restul.
- Cu tot tacâmul. - Bun. Am înțeles.
Trebuia să vedeți cu ochii voștri.
- Oare? - Da.
- Vedeți aceste trei tablouri? - Da.
Ăsta e motivul pentru care nu ies cu albi. Toți trei arată sinistru.
Ieși cu bărbați?
- Ce-ți pasă? - Bine.
Nu vreau probleme cu comunitatea LBWW9.
Deci aici locuiesc acum.
Da, căscați bine ochii, oameni buni!
Lui nu-i spune să facă asta!
Cine a decorat aici, Robert E. Lee?
- Soția lui. - La naiba!
Da, și nu putem schimba nimic fiindcă tot mobilierul e de epocă.
Copiii ce părere au?
- Da. - Vor să locuiască cu tatăl lor.
- Serios? - Da.
Vă zic cu toată căința… Vorbesc ca pe vremuri. Îmi pare tare rău.
Surioaro, nu știam că avea să fie așa.
- Și asta e nimic. - Povestește-ne!
Zi-ne tot!
O să am nevoie de cină și de mult vin.
Grozav! Să mergem!
Doar dacă nu ne servește o bucătăreasă pe nume Kissy.
- Păi… - Pe-aproape. O cheamă Sissy.
Glumeam.
Așa sper.
Nu, o cheamă Dina.
Dar e albă.
- E în regulă. Ne poate servi. - Așa!
Așa!
- După tine! - Mulțumesc!
Unde stăm, iubitule?
Eu am învățat-o să prepare legumele.
Acum se explică.
Fă mișto cât vrei, dar punea stafide în salata de cartofi.
- Oribil! - Odată ne-a făcut o caserolă.
- Cui naiba îi place caserola de ton? - Nimănui de culoare. Unde e sarea?
Noi mâncam asta la cină mereu.
Asta pentru că mama ei adoptivă e albă.
Ți-am mai zis. Nu e albă, e creolă.
Caucaziană?
Ca în Povestea unui campion.
Antoinette nu ne-a chemat să vorbim despre mâncare.
Așa e. Ai dreptate.
De fapt, sunt multe probleme.
M-am documentat
și am aflat că am mai multă putere decât îmi dau ei.
Discutăm asta mai târziu.
Cel mai important lucru e conducta asta.
A cui conductă?
- Cred că a lui Michael. - Și mie îmi place să-mi bag țeava.
- Ce are în gât? Țeava? - Nu știu.
Oameni buni, aici e vorba de lucruri serioase, bine?
- Îmi pare rău. - De-asta am chemat echipa.
Conducta e proiectată să treacă prin zona asta,
unde, după cum vedeți, se află toate cartierele sărace.
- Acolo am și eu treabă cu țeava mea. - Basil!
- Vrei să te dau afară? - Pentru chestia cu țeava?
- Da! - Despre ce vorbim?
Chiar îți merge țeava?
- Nu e treaba ta. - Îi merge.
Basil!
Bine, o să tac.
- În sfârșit! - Mulțumesc!
Nu tăbărâți pe mine!
Bun, deci e nevoie să intervin cumva,
dar timpul e scurt.
Printr-o chichiță juridică, putem trage de timp până găsim o soluție.
Știam eu că pun ceva la cale.
Ai un plan?
Da. Mi-a venit ideea tocmai când mă uitam la femeia asta
care ne privește de sus când mâncăm.
Femeia asta albă?
Explică-mi, căci „mămica stăpână” nu-mi spune nimic.
Ei bine, există o biserică unde a predicat Dr. King.
E aceeași biserică unde predică pastorul Jones.
Putem cere în instanță să se amâne construcția,
fiindcă biserica e un reper istoric.
- Bună idee! - Excelentă!
- Da. - Bravo!
- O să enerveze mulți oameni. - N-au decât. Sunt avocată.
- Da. - Mă ocup eu.
Este!
Așa te vreau!
Ceea ce mă aduce la următorul subiect.
Echipa mea.
Am aflat că pot să-mi aleg singură echipa.
Și vă vreau pe voi trei.
Sunteți încântați, nu?
Abia așteptați să lucrați pentru doamna guvernator adjunct
care vă e și prietenă de suflet, nu?
Da, dar… Îmi pare rău, Nette. Îmi place să lucrez la cabinetul meu.
Da, dar ar fi bine pentru cariera ta.
Îmi place ca viața mea să fie privată.
Numai privată nu e.
- Așa îmi și place. - Stați așa!
Stați puțin! Pentru că… îmi place ideea.
Da.
Mulțumesc mult!
Știți ce va însemna asta pentru carierele voastre?
Firma ta de relații publice va lua un mare avânt.
Iar tu vei ajunge până la Casa Albă, simt asta.
Și noi te vom însoți.
- Da. - Întrebare.
- Da. - Basil va mai fi șoferul tău?
Nu.
Puteai să-l întrebi pe Basil. E chiar aici.
Nu ții tu pâinea și cuțitul.
Nici nu știu ce înseamnă.
Deci asta înseamnă că veți accepta?
Uite… Doamne!
Mai întâi, să depunem plângerea și… Lasă-ne să ne gândim!
Am nevoie de ajutorul vostru.
- De ce m-a lăsat pe dinafară? - Nu știu, deși ești liantul. De ce?
Nu te las pe dinafară. Ești ochii și urechile mele.
Cum să-mi lase iubita pe dinafară?
- E importantă. - Mulțumesc!
- E importantă. - E deșteaptă.
E frumoasă și e loială.
- Și e pe cale să-mi dea… - Bine.
Trebuie să plecăm.
Mulțumesc mult că ați venit!
Ghici ce, scumpo? Putem fi cât de gălăgioși vrem.
- Hai! - Ce-i cu ei?
- Nu știu. - Zici că porți scutec.
- Rahat! - Doamne!
Acum am și eu nevoie de scutec.
Mai întâi du-mă la baie. Mi-am udat chiloții.
- Nette, sunt tare mândră de tine. - De ce?
Fiindcă asta e Antoinette pe care o știu.
Mulțumesc, verișoară!
Cu plăcere!
Trebuie să te duci acolo și să pui lucrurile în ordine.
Știi că așa voi face.
Minunat! Tot ce trebuie să faceți pentru mine
e să legalizați iarba, ca să mă prăjesc când vreau.
Deja te prăjești când vrei.
Dar nu m-aș mai teme de poliție.
Fă asta pentru mine! Nu-ți cer mare lucru.
Subtitrarea: Brândușa Popa