Greit! Da går vi.
Dette er vår flotte bygning.
Dette var den gamle guvernøren vår, Lewis Chappell, fra 1947. Tror jeg.
Se på alle Mississippi-fuglene.
Er de ikke fine?
Nei.
Jo.
Alt med lover og sånt skjer her.
Da går vi.
Se her, for en fin overraskelse. Dette forventet jeg ikke!
Å, jøss, se på alle disse fine ungene.
Har dere det gøy på skoleturen til rådhuset?
Nei!
Unger, vet dere hvem dette er?
-Nei. -Selvsagt vet dere det.
-Nei, det gjør vi ikke. -Nei.
Det gjør vi ikke.
Gjett hva hun gjør.
Er hun vaskehjelpen?
Nei.
Er du tiltalt?
Nei.
-Gjett igjen. -Jeg vet hvem hun er.
Hun er den gamle damen mamma liker. Mary J. Blige.
Nei. Gjett igjen.
-Ikke mer gjetting. -Enig.
De må lære.
Dette er et utrolig øyeblikk for svart historie.
Ok, men dette er flaut.
Kom igjen, unger, gjett.
Å, nei. Nei, det går bra.
Ikke mer gjetting, vær så snill.
Jeg er viseguvernøren.
Hvem?
Viseguvernøren i vår flotte delstat.
Dette er Antoinette Dunkerson, den første svarte viseguvernøren.
Ok.
Du sier det som om det har noe å si.
Nå, hvilken skole går dere på?
Huey P. Newton barneskole, der vi står sammen.
-Der er de militante. De mener alvor. -Ok.
Er du ikke god nok til å være guvernør?
Jo, jeg… Jeg stilte ikke til valg som guvernør, ok? Jeg…
-Klarer du ikke slå ham? -Jeg tror jeg kunne klart det.
Nei, hun klarer ikke slå ham!
Hun holder oss tilbake!
Jeg sa det ville være en av våre egne.
Jeg har et spørsmål. Har du type? Vil du ha en?
Han har et poeng. Selv ungene merker det.
Slutt.
Dere er så flotte og smarte,
men jeg har dessverre en travel timeplan.
Så jeg må komme meg til…
Hva da?
Til det som er veldig viktig.
Hva snakker du om?
Det veldig viktige møtet som vi har på…
-Ja. -Vi må dra.
Da går vi. Ok, la oss gå denne veien. Ha det.
Greit, unger, jeg skal vise dere hvor forfedrene deres plukket bomull
og fikk arbeidserfaring.
Hva faen sa hun?
Da går vi.
Du må bli flinkere til å få meg ut av sånne situasjoner.
Jeg visste ikke at alle Nick Cannons barn skulle angripe oss samtidig.
-Jeg ga deg hint. -De var for diskré.
Neste gang sier jeg: "Få ræva di hit."
Det er bedre.
Apropos ræv. Hei, Michael.
Å, er han bak meg?
Ja. Snakk med ham.
-Hei. -Hallo, frue.
Jeg lurte på om du har tid til å komme inn…
Du, ikke si "komme".
-Nei… -Det er for bokstavelig.
Å stikke innom…
Å stikke innom kontoret mitt, som er rett her… Beklager, her oppe.
Der oppe…
Til venstre. Rett ved…
Du vet hvor kontoret mitt er, Michael. Beklager, jeg…
-Det er varmt. -Tante Rød er på besøk.
Beklager.
Har du tid i dag?
Jeg har blitt overført til senator Madison,
men når jeg har fått ham til rette,
kan jeg komme innom.
Eller stikke innom.
Stikke innom og snakke med deg om det.
Ok, om du kan stikke innom, så vi kan oppklare denne store,
store misforståelsen.
Slutt med det.
-Beklager. -Ekkelt.
Jeg ser frem til å høre om denne store…
…misforståelsen.
Herlighet, han har blodpenis.
Ok.
Takk. Vi venter på kontoret. Takk. Det er alt.
Dere får ha en stor, god dag.
Han er sint.
Ja, takket være deg.
Jeg gjorde ingenting. Jeg prøvde å hjelpe.
Det blir for mye.
-Du ble kalt Mary J. Blige. -Jeg vet det.
-Du ligner på henne. -Antoinette.
Hei, guvernør.
-God morgen. -God morgen. Hvordan går det?
Jeg har det veldig bra.
Flott.
Du ser nydelig ut.
Takk.
Kan du bli med en tur på kontoret mitt?
Han pønsker på noe.
Ja, selvsagt.
-Ikke gjør det. -Hysj.
-Ta vesken min. Takk. -Du er advart.
-Takk. -Selvsagt.
-Hør her. Jeg bare… -Ja.
-Vi setter pris på at… -Ja.
Dere kjenner Antoinette, min flotte viseguvernør.
Nei, det gjør vi ikke.
Hei.
Hei, senatorer.
Herregud, hallo.
Hallo.
Senatorer, dere har et så godt rykte. Jeg er en fan.
Og vi vet ingenting om ditt.
Hei.
-Hallo. -Hallo.
-Nå, damer, dere hvordan dagen min er, så… -Vi vil snakke med deg, guvernør.
Dere må settes på kalenderen min. Dere kan ikke bare brase inn her.
Vi har prøvd å bli satt på kalenderen din i månedsvis.
Guvernørens tidsplan er veldig travel, så…
Ja…
For travel for oss? Det noterer vi oss.
Vel, jeg må komme meg til…
Konferansen. Vi må dra. Du skal være der om 40 minutter.
Ja, beklager, men å snakke med Antoinette er som å snakke med meg.
Guvernør, vi må snakke…
Jeg beklager.
-Vi må komme oss til det møtet. -Ja, møtet.
Var det ikke en konferanse?
-Det går ut på ett her. -Ja. Viseguvernør…
Hver gang vi ringer, er du forsinket til noe.
Ja, men bare snakk med viseguvernøren. Hun ordner det, som jeg sa…
Jeg vil ikke snakke med henne. Vi vil snakke med deg.
Jeg beklager.
Vi må dra.
-Ja, jeg er virkelig lei for det, damer. -Kom.
Vel, hallo.
Hva kan jeg hjelpe med?
Jeg vil ikke snakke med deg.
Du har ingen makt og er bare bortkastet tid.
-Gi henne en sjanse. -Nei.
Jeg skal det.
Man ser henne overalt der svarte folk er, som et symbol.
Nå er du urettferdig.
Hva om vi går til kontoret mitt?
Jeg har mitt eget kontor i enden av gangen.
-Kom, bli med meg. -Ja, takk.
Kan du hjelpe meg opp?
Der, ja.
-Kom igjen. La oss gå til kontoret mitt. -Hun kommer seg ikke ut av stolen engang.
Ok, sånn, ja.
Kom igjen.
-Jeg håper de har kaffe dit vi skal. -Jeg…
Damer, kom inn på kontoret mitt
og sett dere på den røde sofaen.
Greit.
Hent kaffe til meg.
Hvem snakker hun til?
Takk, Shamika.
-Henter du kaffe? Takk. -Jeg henter ikke en dritt.
Nei takk.
Du har et fint kontor.
Takk. Tusen takk.
De lot deg visst ikke pusse opp.
Unnskyld?
Man har et interiørbudsjett. Du brukte det ikke.
Det er helt likt kontoret til forgjengeren din.
Tilgi henne.
Hun må ikke tilgi meg. Hun har ikke makt til å gjøre noe.
Ok, vel, hva er det jeg kan hjelpe med?
Hva tror du at du kan gjøre?
Vel…
Ingenting.
-Hun er opprørt over rørledningen. -Hun vet ingenting om den.
Jo, det gjør jeg.
Hva vet du?
Jeg snakket med guvernøren om å muligens flytte den tre km nordover,
så den ikke påvirker nabolagene.
Hva sa han?
Vi diskuterer det fremdeles.
Han vil ikke gjøre det.
For da går den gjennom området til bøndene og de landløse.
Derfor dro han til pastor Jones' kirke for å bestikke ham.
Så sendte du et brev fra ditt kontor som sa at de måtte ta den.
-Det var faktisk en misforståelse. -Hallo! Vet du hvor du er?
Du trenger virkelig ikke å knipse med fingrene.
Om jeg løfter den parykken, så er du vel ikke tørr bak øra?
Du vet at disse folka kommer til å overkjøre deg?
Først av alt…
-Mesteparten er mitt hår. -Det er det ikke.
Og dessuten prøver jeg virkelig.
Nei, det gjør du ikke. Staben hans sier hva du skal gjøre.
-Jeg jobber med… -Har du undersøkt makten du har?
Ja. Den er begrenset…
Jeg snakker om det du kan kontrollere.
-La henne snakke. -Jeg prøver! Hun sier ingenting!
Hvordan kan du hjelpe oss?
Jeg sa tydelig at han burde vurdere å flytte rørledningen.
Det er bare noen kilometer, og vil ikke koste selskapet
eller delstaten mer.
Han vil ikke gjøre det.
Det vet du ikke. Jeg prøver fortsatt.
Da bør du få ut fingeren, for de skal grave snart.
Hun ser overrasket ut.
Når da?
I morgen.
-Det visste jeg ikke. -Fordi de ikke vil at du skal vite det.
Du er den eneste svarte kvinnen som har hatt dette mandatet,
men du gjør ingen forskjell for de svarte som stemte deg frem.
På samme måte som vi stemte deg frem,
kan vi få deg ut.
Ok.
Hvorfor er vi her, egentlig? Jeg drar.
Tilgi henne. Hun er litt lidenskapelig.
Ja, det er hun.
Shamika.
-Michael er her. -Flott, takk.
-Hei. -Hei.
-Jeg sa det til Antoinette. -Min feil.
Lukk døren bak deg.
-Vil du ha døren lukket? Ok. -Det vil jeg.
Hei. Takk for at du kunne møte meg.
Ikke noe problem.
Jeg ville be om unnskyldning.
For hva da?
For den rare misforståelsen
som skjedde.
Om hva da?
Hele greia er komisk.
Jeg vil bare vite hva som skjedde.
Det fulgte med en lapp
på syltetøyglasset du ga meg.
Det fulgte med en lapp. Noen hadde skrevet noe på den.
Jeg trodde du hadde skrevet det til meg, og det var noen greier.
Og det var bare…
En lapp?
Ja.
Fra meg?
Hva sto det på denne lappen?
Det er ikke viktig.
For meg, så.
Nei, det… Det er bare…
Nei.
Jeg ville bare si unnskyld,
for det var en veldig pinlig situasjon.
Ingen fare.
Og jeg burde undersøkt mer
før jeg sa deg opp.
-Unnskyld. -Det går bra.
Jeg mener, tenk at jeg trodde at du flørtet med meg.
Det er så dumt. Helt på jordet, og…
Jeg gjorde det.
Flørtet.
Men jeg skrev ikke den lappen.
Jeg ville aldri ha gjort noe så uprofesjonelt.
Men jeg er tross alt en mann. Jeg er bare et menneske.
Og du er tross alt en vakker kvinne.
-Er jeg det? -Ja, det er du.
Derfor er det best at jeg har en annen jobb.
Ok.
Ok, ha en fin dag.
Det samme til deg, Michael.
Takk.
Ok.
Ok, vi skal bare…
Gå ut hit, og… Ja.
Snupp.
Takk, Michael.
Takk.
-Herregud. -Fader, snupp.
Han flørtet med meg.
Vet du hva?
Han er trøbbel. Jeg skal respektere dette embetet.
Hva med å respektere musa di?
Hei! La musa mi være i fred.
-La henne være. -Den er grei.
Jeg respekterer henne når og hvordan jeg vil.
Ja, få den inn.
Ok, kom deg ut.
Ok. Greit. Dæven.
Herregud.
Han er så fin.
Jeg skal respektere dette embetet. Du skal respektere dette embetet.
Men hjelpes, han er fin.
Nei. Respekter dette embetet.
Jøss. Hva er dette?
-Legg den bort. -Hva i helvete er…
Hva i helvete er dette?
-Hei! -Å, faen!
Hva skjer, Pamela, Danny?
-Hva skjer, Basil? -Hei, Basil.
Stedet er nifst. Man blir vant til det.
Nei, jeg vil ikke venne meg til dette, eller det der.
Eller hva da? Denne dressen?
Ja, kompis.
Dressen din kler ikke deg.
Hør her, bling-kongen, ikke prøv deg.
Du vinner ikke.
Jeg har aldri likt ham.
Uansett, hva skjer? Hva gjør dere her?
Antoinette ville møte meg, så jeg tok med gruppa.
Jeg digger det!
Basil, skal denne mannen ha et laken over seg?
Ja, han ser litt ond ut, ikke sant?
Gjorde du det?
Ja, det var meg.
Du tenkte at det ble bedre med et laken?
-Jeg kunne ha skåret hull til øynene hans… -Ok.
Hei, folkens. Beklager at jeg er sen. Flytt deg, Basil.
-Beklager. -Hei, Kel!
Godt å se deg. Tenk at du går gjennom dette.
-Det går bra. Danny! Pamela! -Det er godt å se deg.
-Takk for at dere kom. -Hei, søs.
Herregud. Dette er sprøtt, ikke sant?
Jøss.
Shamika, da du sa plantasje, mente du…
-En bomullsåker. -Pokker, ok, skjønner.
Ok, ja, "herre" og alt det der.
-Alt sammen. -Ok. Å, ja. Greit, frue.
Man må se det for å tro det.
-Må vi det? -Ja.
-Ser dere disse tre bildene? -Ja.
Dette er grunnene til at jeg ikke dater hvite menn. Én, to, tre. Alle er skumle.
Vent, dater du menn?
-Ikke bland deg. -Ok.
Jeg vil ikke ha problemer med LBWW9.
Jeg… Ok.
Her bor jeg nå.
Jøss.
Ja, folkens. Sug det til dere.
Ikke si det til ham. Ok.
Hvem sto for interiøret? Robert E. Lee?
-Kona hans. -Dæven.
Ja, og vi kan ikke fjerne noe, for alt er historisk. Ja.
Hvordan takler barna dette?
-Ja. -De vil bo hos faren sin.
-Seriøst? -Ja.
Så jævl… Forfedre. Så utrolig synd.
Søs, jeg ante ikke at det ville bli slik.
-Dere vet ikke halvparten engang. -Fortell.
Ut med det.
Jeg trenger middag og mye vin.
La oss kjøre på.
Så lenge Kissy ikke dukker opp for å servere oss.
-Vel… -Nesten. Hun heter Sissy.
Bare tuller.
Det bør han.
Ja. Nei, hun heter Dina. Men hun er hvit.
-Greit. Hun kan servere oss. -Dæven.
Ja.
-Etter deg. -Takk.
Hvor skal vi sitte?
Jeg lærte henne å tilberede bladkål.
Å, det gir mening.
Hva skal det bety? Hun brukte rosiner i potetsalaten.
-Det er ekkelt. -Så skulle hun lage gryte.
Kjenner dere noen svarte som spiser tunfiskgryte?
Nei, ingen. Hvor er saltet?
Jeg pleide å spise det hele tiden.
Å. Fordi adoptivmoren hennes er hvit.
Hun er ikke hvit, hun er kreolsk.
Så hvit?
De prøver å redde henne, som i The Blind Side.
Antoinette ville snakke, og det var ikke om dette måltidet.
Du har helt rett.
Det er faktisk mange problemer.
Jeg sjekket bøkene,
og jeg innså at jeg har mye mer makt enn de gir meg.
Vi kommer til det senere.
-Det viktigste er denne rørledningen. -Hvem staker opp i røret?
-Jeg tror hun snakker om Michael. -Du vet jeg hadde likt det.
-Har han noe i halsen? Staken? -Jeg vet ikke.
Dette er viktig, folkens, ok?
-Beklager. -Derfor er gruppa her.
Det største problemet er at rørledningen skal gå gjennom dette området,
som dere vil se går gjennom bare fattige nabolag. Ser dere?
-Jeg staker alltid i fattige strøk. -Basil!
-Du må gå fra bordet. -Fordi jeg staker i røret?
-Ja! -Hva snakker vi om?
Gjør du det?
-Det angår ikke deg. -Han gjør det.
-Basil! -Jeg skal holde kjeft.
-Flott, takk. -Takk.
Ikke alle må si noe.
Ok, jeg trenger bare å komme i forkant,
men tiden er knapp.
Vi må bruke noe juridisk
for å kjøpe oss tid til vi finner ut av det.
Jeg visste de pønsket på noe.
-Har du en plan? -Ja, det har jeg.
Jeg fikk den mens jeg så på damen som stirrer på oss mens vi spiser.
Den hvite damen?
Få høre. "Mamma" her gjør ingenting for meg.
Dr. King prekte i denne kirken.
Den samme kirken som pastor Jones er pastor i.
Vi kan fremme en begjæring om utsettelse,
siden det er et historisk landemerke.
-Det er bra. -Det er kjempebra.
-Ja. -Sånn, ja.
-Det kommer til å gjøre mange forbannet. -Ok. Hva så? Jeg er advokat.
-Det er du. -Jeg gjør det.
Ja.
Det er jenta mi.
Det bringer meg til neste tema.
Staben min.
Jeg fant ut at jeg kan velge min egen stab.
Og jeg vil ha med dere tre.
Dere er så glade, ikke sant?
Dere gleder dere til å jobbe for viseguvernøren,
som er en av deres beste venner, ikke sant?
Ja, men Nette, unnskyld. Jeg elsker å jobbe privat.
Men dette ville vært bra for…
-Jeg liker å være privat. -Ingenting ved livet ditt er privat.
-Det er sånn jeg liker det. -Vent litt.
Vent litt. Jeg liker dette.
Ja!
Takk, folkens.
Vet dere hva dette vil gjøre for praksisene deres?
PR-firmaet ditt vil eksplodere.
Og du vil gå hele veien til Det hvite hus, jeg føler det.
Vi står sammen med deg.
-Ja. -Spørsmål.
-Ja. -Skal Basil fortsatt kjøre deg?
Nei.
Du kunne ha spurt Basil. Basil blir sjåføren.
-Hun trekker i trådene, ikke du. -Jeg vet ikke hva det betyr.
Betyr det at dere er med?
Hør her… Herregud.
Først, la oss få inn begjæringen og… La oss tenke på det.
Kom igjen, jeg trenger hjelp.
-Hvorfor blir jeg ekskludert? -Jeg vet ikke. Du er limet. Hvorfor det?
Jeg ekskluderer deg ikke. Du er informanten min.
Si noe. Ikke ekskluder babyen min.
-Babyen min er viktig. -Takk.
-Hun er viktig. -Hun er smart.
Hun er pen og lojal.
-Og hun skal gi meg ræv… -Ok.
Ja, la oss… Vi må dra.
Takk for at dere kom. Jeg setter pris på det.
Vet du hva? Vi kan være så høylytte som vi vil!
-La oss dra. -Mener de det?
-Jeg vet ikke. -Gå nå, skulle tro du brukte bleie.
-Å, faen! -Herregud!
Jeg tror jeg trenger en bleie nå.
Vi må innom badet først. Underbuksene mine er våte.
-Nette, jeg er så stolt av deg. -Hvorfor det?
For dette er den Antoinette jeg kjenner.
Takk, kusine.
Bare hyggelig.
Du må bare møte opp og kjøre på.
Det skal jeg.
Jeg digger det. Det eneste dere må gjøre for meg,
er å tillate å røyke gress, så jeg kan bli høy når jeg vil.
Du blir jo høy når du vil.
Men jeg er bekymret for politiet og sånt.
Bare fiks det for meg. Jeg ber ikke om mye.
Tekst: Miranda Nunez