Tak jo, pojďte za mnou.
Tohle je naše krásná budova.
A tohle je guvernér z roku 1947.
Myslím, že se jmenoval Lewis Chappell.
Podívejte se na mississippské ptáky.
Nejsou krásní?
Ne.
Jsou.
Tady se rodí veškerá legislativa.
Jdeme dál.
Máme štěstí. Tohle jsem nečekala.
Ty jo, takových krásných dětiček.
Užíváte si školní výlet do sídla vlády?
Ne!
Víte, kdo je tohle?
- Ne. - Ale víte.
- Nevíme. - Ne.
Nevíme.
Zkuste hádat, co dělá.
Je to uklízečka?
Ne.
Jste obžalovaná?
Ne.
- Zkuste to znovu. - Já vím, kdo to je.
Ta stará paní, kterou má ráda máma. Mary J. Blige.
Ne. Zkuste hádat znova.
- To by stačilo. - Jo.
Musí se vzdělávat.
Tohle je úžasná chvíle pro černošskou historii.
No, tohle je hodně trapné.
No tak, děti, zkuste hádat.
Ne, to vážně nemusíte.
Už žádné hádání.
Jsem viceguvernérka.
Kdo?
Viceguvernérka našeho skvělého státu.
Tohle je Antoinette Dunkersonová, první černošská viceguvernérka.
Díky.
Říkáte to, jako by to mělo něco znamenat.
Ze které jste školy?
Ze základní školy Hueyho P. Newtona.
- Tak tam se s tím nepářou. - Dobře.
Na guvernérku nejste dost dobrá?
To ne. Na guvernérku jsem nekandidovala.
Nemůžete ho porazit?
Asi bych i mohla.
Nedokáže ho porazit.
- Je to zpátečnice. - To jo. A ke všemu je z našich řad.
Mám dotaz. Máte chlapa? A chcete chlapa?
Má pravdu. I děti to z tebe cítí. Au.
Přestaň.
Jste vážně úžasní a chytří.
Ale bohužel mám hodně nabitý program.
Takže budu muset běžet na…
Kam?
Na tu důležitou věc.
O čem to mluvíš?
O té důležité schůzce, co…
- Jo. - Musíme jít.
Jdeme dál. Půjdeme tudy. Mějte se.
Tak jo, děti, ukážu vám, kde vaši předci sbírali bavlnu
a naučili se pracovat.
Co to sakra řekla?
Jdeme dál.
Musíš mě z takových situací vždycky rychle dostat.
Nevěděla jsem, že na nás zaútočí všechny děti Nicka Cannona.
- Dávala jsem ti signály. - Nebyly dost jasné.
- Příště ti řeknu, ať hodíš zadkem. - To je lepší.
Když jsme u těch zadků… Dobrý den, Michaele.
Je za mnou, viď?
Jo. Promluv si s ním.
- Dobrý den. - Dobrý den, madam.
Říkala jsem si, jestli nemáte náhodou čas a chuť…
- …udělat… - Udělat neříkej.
- Jo, jasně. - Je to zavádějící.
Nechcete se…
stavit u mě v kanceláři, která je…
Promiň. Je hned tady.
Však víte, tamhle…
Je nalevo. Je tam, co…
Víte, kde mám kancelář. Omlouvám se. Jsem…
- Je mi horko. - Ale ne z přechodu.
Promiň.
Prostě se chci zeptat, jestli máte dneska čas.
Byl jsem převelen k senátoru Madisonovi.
Ale až všechno zařídím,
můžu si udělat čas a stavit se.
Stavte se.
Dobře, můžeme to probrat.
To bude super. Ať můžeme vyřešit
tohle obrovské…
- …obrovské nedorozumění. - Přestaň.
- Pardon. - Jo.
Těším se, až si poslechnu o tomhle obrovském…
nedorozumění.
Holka, to bude hodně velký.
Tak jo.
Děkuju. Budu na vás čekat v kanceláři. Díky, to je všechno.
Přeji vám hezký, velký den.
Zlobí se na tebe.
A můžeš za to ty.
Nic jsem neudělala. Chtěla jsem pomoct.
Nepomáháš.
- Řekl, že jsi Mary J. Blige. - Já vím.
- Vypadáš jako ona. - Antoinetto.
Guvernére.
- Dobré ráno. - Dobré ráno. Jak se máte?
Mám se naprosto skvěle.
To je dobře.
Sluší vám to.
Děkuju.
Můžu si s vámi promluvit v kanceláři?
Má něco za lubem.
Ano, samozřejmě.
- Nechoď. - Mlč.
- Vezmi mi kabelku. Díky. - Varovala jsem tě.
- Děkuju. - Samozřejmě.
- Poslyšte, chtěl jsem… - Ano.
ŽENA Z LIDU OD TYLERA PERRYHO
- Díky, že jste si… - Ano.
Asi znáte Antoinettu, moji úžasnou viceguvernérku.
Ne, neznáme.
Dobrý den.
Dobrý den, senátorky.
Panebože, dobrý den.
Dobrý den.
Senátorky, máte skvělou pověst. Jsem vaše fanynka.
My o té vaší nic nevíme.
Dobrý den.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Dámy, víte, kolik toho mám, takže…
Chceme mluvit s vámi.
Budete si muset domluvit schůzku. Nemůžete si jen tak přijít.
Schůzku se snažíme domluvit už několik měsíců.
Guvernér má velmi nabitý program…
Ano.
Nemáte na nás čas? To si budeme pamatovat.
No, musím běžet na tu…
Konferenci. Musíme vyrazit. Čekají vás za 40 minut.
Ano. Omlouvám se. Ale mluvit s Antoinette je jako mluvit se mnou.
Guvernére, potřebujeme…
Vážně se omlouvám.
- Musíme jet na tu schůzi. - Ano, přesně tak.
Nebyla to konference?
- To je to samé. - Ano. Viceguvernérko…
Kdykoli voláme, spěcháte.
To mě mrzí. Ale viceguvernérka si vás vyslechne.
- Prosím. - Nechceme mluvit s ní.
Chceme mluvit s vámi.
Vážně se moc omlouvám.
- Musím běžet. - Musíme…
- Mrzí mě to, dámy. - Pojďte.
No, tak jo.
Co pro vás můžu udělat?
Nechci mluvit s vámi.
Nemáte žádnou moc. Je to jen ztráta času.
- Dej jí šanci. - Nedám.
Já jo.
Nevidíš, co se děje? Je to jen figurka pro černošské voliče.
To není fér.
Co kdybychom šly do mé kanceláře?
Mám svoji kancelář kousek odsud.
- Pojďme. - Dobře.
Můžete mi pomoct?
Skvěle, děkuju.
- Pojďte ke mně do kanceláře, senátorky. - Ani se nezvedne z křesla.
Tak jo. Pojďte.
Tudy.
- Snad je tam kafe. - No…
Tohle je moje kancelář.
Posaďte se na ten červený gauč.
Tak jo.
Přineste mi kafe.
S kým to mluví?
Děkuju, Shamiko.
- Přines kafe. Díky. - Ani hovno.
Hned jsem zpátky.
No, máte krásnou kancelář.
Ano, moc děkuju.
Nenechali vás dekorovat.
Cože?
Máte peníze na dekorace. A vy jste nic nezměnila.
Vypadá to tu stejně jako za vašeho předchůdce.
Odpusťte jí.
Mně odpouštět nemusí. Nemá vůbec žádnou moc.
Dobře. A s čím vám můžu pomoct?
Co myslíte, že zmůžete?
No…
Nic.
- Je naštvaná kvůli tomu ropovodu. - Nic o něm neví.
Ano, vím.
A co víte?
Mluvila jsem s guvernérem o možnosti trochu ho posunout,
aby neměl dopad na obyvatele.
A co na to řekl?
Pořád o tom diskutujeme.
Neudělá to.
Protože by procházel přes pozemky farmářů.
Takže šel za reverendem Jonesem
a podplatil ho.
A pak jste jim vy poslala dopis, že to musí přijmout.
- To bylo nedorozumění. - Hele!
Víte, kde jste?
Vážně na mě nemusíte luskat prsty.
Kdybych vám sundala paruku, bylo by vidět, že nemáte za ušima.
Víte, že vás tady ti lidi převálcujou?
Něco vám řeknu.
- Jsou to moje vlasy. - Ani náhodou.
A hodně se snažím.
Nesnažíte. Jeho lidi vám říkají, co máte dělat.
- Pracuju na… - Víte vůbec,
jakou máte moc?
Ano. Velmi limitovanou…
Mluvím o věcech, které můžete ovlivnit.
- Necháš ji mluvit? - Ráda bych, ale ona nic neříká!
Jak nám můžete pomoct?
Jasně jsem guvernérovi řekla, že by měl zvážit posunutí ropovodu.
Je to jen pár kilometrů a nebude to náš stát ani tu firmu stát nic navíc.
Na to nepřistoupí.
Pořád na tom pracuju.
Tak sebou hoďte, protože brzo začnou kopat.
Vypadá, jako by šla na porážku.
Kdy?
Zítra.
- To jsem nevěděla. - Protože to nechtějí.
Jste historicky první černošská viceguvernérka.
A neděláte nic pro lidi, kteří vás do téhle funkce zvolili.
A tak, jak jsme vás dostali sem,
můžeme vás dostat pryč.
Dobře.
A co tady vůbec děláme? Odcházím.
Odpusťte jí. Je hodně vášnivá.
To rozhodně.
Shamiko.
- Je tady Michael. - Skvěle, díky.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Mluvil jsem s Antoinettou. - Pardon.
Zavři za sebou dveře.
- Chceš, abych zavřela dveře? - Ano.
Děkuju, že jste si na mě udělal čas.
Samozřejmě.
Chci se vám omluvit.
Za co?
No, za to
šílené nedorozumění,
co se stalo.
Které?
Je to celé vážně vtipné.
Chci vědět, co se stalo.
Když jste mi dal ten džem,
byl na něm takový ručně psaný vzkaz.
No a ten ručně psaný vzkaz byl někým napsaný
a já jsem si myslela, že ten vzkaz jste psal vy.
A bylo to…
Vzkaz?
Ano.
Ode mě?
A co tam bylo napsáno?
No, to není důležité.
Pro mě ano.
Ne, to… Asi bych…
Ne.
No, takže jsem se chtěla omluvit,
protože to byla vážně trapná situace.
V pořádku.
A měla jsem si zjistit víc informací,
než jsem vás propustila.
- Mrzí mě to. - To nemusí.
Za to, že jsem si myslela, že se mnou flirtujete.
Je to vážně trapné a naprosto nereálné…
Flirtoval jsem.
Opravdu.
Ale ten vzkaz jsem nepsal.
A nikdy bych neudělal nic neprofesionálního.
Ale jsem chlap. A jsem jen člověk.
A vy jste opravdu krásná žena.
- Vážně? - Ano, jste.
Proto je lepší, že pracuju jinde.
To jo.
Tak jo. Mějte se hezky.
Vy taky, Michaele.
Děkuju.
Já taky.
Tak jo.
Jen vás…
přesunu sem a… Dobře.
Ty kráso.
Díky, Michaele.
I já vám.
- Panebože. - Ty vole.
Flirtoval se mnou.
Víš co?
To nevěstí nic dobrého. Budu profesionální.
Ale co tvoje číča?
Moji číču z toho laskavě vynech.
- Netahej ji do toho. - Jasně.
Je v pohodě. Vůbec se nemusíš bát.
Měla bys ji vyvenčit.
Tak jo, vypadni.
Dobře. Tak jo. Ty vole.
Panebože.
Je tak úžasný!
Budu profesionální. Musím být profesionální.
Ale je tak úžasný!
Ne. Musím být profesionální.
VICEGUVERNÉRKA DUNKERSONOVÁ
Ty jo, co to je?
- Vrať to tam. - Co to sakra…
Co to sakra je?
- Baf! - Ty vole!
Pamelo, Danny, jak se máte?
- Ahoj Basile. - Ahoj.
Je to tu děsivé, ale zvyknete si.
Ne, tak na to si rozhodně nezvyknu.
Mluvíš o mém obleku?
Přesně tak.
Tvůj oblek taky není nic moc.
Hele, pasáku, do toho bych se nepouštěl.
Nemůžeš vyhrát.
Nikdy jsem ho neměl rád.
Co se děje? Proč jste všichni přišli?
Antoinette mě chtěla vidět, tak jsem vzala všechny.
Pecka.
Basile, má na sobě ten muž mít prostěradlo?
Jo, vypadá hodně zle, co?
To jsi udělal ty?
Jo, to je moje práce.
Říkal sis, že tím prostěradlem to zlepšíš?
Mohl jsem udělat díry na oči…
Dobře.
Ahoj. Omlouvám se, že jdu pozdě. Z cesty, Basile.
- Promiň. - Ahoj, Kel.
Ráda tě vidím. Mrzí mě, čím si musíš procházet.
- To je v pohodě. Danny, Pamelo! - Ráda tě vidím.
- Díky, že jste přišli. - Ahoj.
Panebože. Tohle je mazec, co?
Jako jo.
Shamiko, když jsi mluvila o plantáži…
- Mluvila jsem o bavlně. - Jasně.
Je to opravdová plantáž.
- Se vším všudy. - To teda.
Tohle jste prostě museli vidět.
- Museli? - Jo.
- Vidíte tyhle obrazy? - Ano?
Tohle je důvod, proč nechodím s bělochy. Raz, dva, tři. Všichni odpudiví.
Počkat, ty chodíš s chlapama?
- Máš snad problém? - Ne.
Nestojím o žádné problémy s LBWW9.
Tak tady teď bydlím.
Masakr.
Jo, vstřebejte to.
- Co největšího vstřebal? - Přestaň.
Kdo navrhoval interiér, Robert E. Lee?
- Jeho žena. - Ty vole.
A nemůžeme na nic sáhnout, protože je to historická památka.
Jak to zvládají děti?
- No? - Chtějí bydlet u táty.
- Jako vážně? - Jo.
Ty jo, tak to mě vážně mrzí.
Nevěděla jsem, že to máš tak těžké.
- Ani nevíš jak. - Tak nám to řekni.
Povídej.
Budu potřebovat večeři a hodně vína.
To zní skvěle.
Ale ne aby nás obsluhovala Kissy.
- No… - Jmenuje se Sissy.
Dělám si srandu.
To doufám.
Ne, jmenuje se Dina.
Je to běloška.
- Ta nám může posluhovat. - Ty vole.
Jo.
- Po tobě. - Díky.
Kde budeme sedět?
Naučil jsem ji dělat tu zeleninu.
To dává smysl.
Nechápu, co tím myslíš. Dala hrozinky do bramborového salátu.
- To je děs. - A pak chtěla dělat guláš.
Černoši přece guláš nejedí.
Rozhodně ne. Kde je sůl?
My ho měli doma často.
No jo, tvoje adoptivní máma je běloška.
Není běloška. Je to Kreolka.
Kavkazská?
Zachránili ji, jako ve Zrození šampiona.
Antoinette nás sem nevolala kvůli jídlu.
To máš pravdu.
Děje se toho hodně.
Takže jsem zapátrala
a zjistila jsem, že mám větší moc, než mi říkají.
K tomu se ještě dostanu.
- Chtějí položit tenhle ropovod. - Kdo chce koho položit?
- Ji by rád položil Michael. - No jasně. To mě nepřekvapuje.
- Co je? Měl v krku Michaela? - Netuším.
Tak jo, tohle je důležité.
- Omlouvám se. - Proto jsem vás svolala.
Ten ropovod má procházet touhle oblastí.
To jsou, jak vidíte, chudé čtvrti.
- I v chudých čtvrtích jsem pokládal. - Basile!
- Vyhodím tě od stolu. - Že jsem někoho položil?
- Jo! - O čem to mluvíme?
Vážně?
- Do toho ti nic není. - Jo.
Basile!
Prostě budu mlčet.
- Skvěle, díky. - Díky.
Stačil by jeden.
Potřebuju s tím něco vymyslet,
ale nezbývá moc času.
Takže potřebuju nějakou právní cestou získat čas,
abych něco vymyslela.
Věděl jsem, že mají něco za lubem.
Máš plán?
Ano. A napadlo mě to, když jsem se dívala na tuhle ženu,
jak na nás shlíží při večeři.
Na tu bělošku?
To si poslechnu, protože mně se ta ženská nelíbí.
Ten kostel, kde kázal Dr. King,
je ten samý kostel, kde káže reverend Jones.
Můžeme podat žalobu, abychom je zdrželi,
protože je to historická památka.
- To je super. - Dobrá práce.
- Že jo? - Dobře ty.
- Naštve to spoustu lidí. - A já jsem právnička.
- Jo. - Udělám to.
Jo!
Pecka.
To mě přivádí k dalšímu tématu.
Můj personál.
Zjistila jsem, že si personál můžu vybrat sama.
A chci vás tři.
Jste nadšení?
Nemůžete se dočkat, až budete pracovat pro viceguvernérku,
která je vaší skvělou kámoškou, co?
Promiň, Netto, ale já mám ráda svoji práci na volné noze.
Jo, ale tohle bude skvělá zkušenost.
- Já mám hodně rád svoje soukromí. - Tvůj život rozhodně není soukromý.
- A tak to mám rád. - Počkat.
No tak, počkejte. Mně se to zamlouvá.
Jo!
Děkuju vám.
Víte, jak vám to kariérně pomůže?
Tvoje PR společnost bude slavná.
A ty to dotáhneš až do Bílého domu. Cítím to.
My všichni.
- Jo. - Dotaz.
- Ano? - Pořád tě vozí Basil?
Ne.
Proč se nezeptáš mě? Budu ji vozit.
To ale nezáleží na tobě.
To se ještě uvidí.
Znamená to, že do toho jdete?
Hele… Panebože.
Nejdřív podáme tu žalobu a pak promyslíme tohle.
No tak, potřebuju vaši pomoc.
- Proč mě z toho vynechává? - Nechápu. Jsi velmi důležitá. Proč?
Nevynechávám tě. Jsi moje spojka.
Řekni něco. Nevynechávej ji.
- Je důležitá. - Děkuju.
- Je důležitá. - Je chytrá.
Je krásná. A je loajální.
- A za chvíli si to rozdáme… - Tak jo.
Přesně. Musím jít.
Díky, že jste se zastavili. Vážím si toho.
Víš co? Nemusíme se snažit být potichu.
- Jdeme. - To myslí vážně?
- Nevím. - Jako bys měl na sobě plíny.
- Do prdele! - Panebože!
Teď bych potřeboval plíny já.
Jdeme do ložnice. Mám mokrý spodky.
- Jsem na tebe pyšná, Netto. - Proč?
Protože takovouhle tě znám.
Díky, Shamiko.
Nemáš zač.
Teď budeš muset jít do práce a udělat tam trochu vítr.
Udělám.
Boží.
Víte, co bych ještě potřeboval?
Zlegalizovat marihuanu, abych se mohl kdykoli zhulit.
Ale to přece už děláš.
To jo, ale bojím se, že mě chytí.
Zkus to zařídit. Moc toho přece nechci.
Překlad titulků: Lucie Jágr Tatransky