Привіт.
-Привіт. -Губернатор хоче її бачити.
-Та невже? -Так.
Вона може зайти?
Ні.
-Даруйте? -Вона зайнята.
У мене є її розклад.
У неї зараз зустріч, а там велика програма, тож ні.
Я знаю точно все, що вона робить за день.
І вона точно не прийде. До чого ця розмова?
Це жарт?
Це схоже на обличчя жінки, яка жартує?
Радше на обличчя жінки, в якої запор.
Упевнена, ти так дієш на всіх жінок.
-Змусите губернатора чекати? -Він Ісус?
-Повірити не можу. -Знаєш що?
Він у неї чекатиме стільки, скільки змушував чекати її.
Губернатор довго не чекатиме. Він дуже зайнятий.
Я теж.
Мем, ваші папери догори дриґом.
Мені так до вподоби. У мене лівостороння дислексія.
Гаразд, я скажу йому зачекати.
Давай-давай.
Бувай.
Краще скажи їй.
Нащо?
Бо це може бути важливо.
Як і те, про що вона хотіла з ним поговорити.
Добре, скажу.
Аж ніготь зламала. Бачив?
Є клей для нігтів? Я зламала ніготь. На середньому пальці. Це важливо.
Отримала розклад?
Так. Я бачу яблуневий сад.
Ясно.
Скажи їй.
-Що? -Мала, ти не повіриш.
Що?
-Шаміко, що? -Губернатор хоче тебе бачити.
Чудово! Нарешті.
Куди побігла? Змусь його чекати, як він тебе.
-Сідай. -Твоя правда.
Тому ти зараз самотня.
Надто швидко даєш. Хай чекає.
-Гаразд. Саме так. -Так.
-Я кілька днів його добиваюся. -Атож.
-Він змушує мене чекати. -Козел.
Що думав, отак мене покличе,
і я одразу побіжу, як той цуцик?
-За кого той ніґер себе має? -Він білий.
Ніґери є білі, темношкірі, латиноамериканці.
-Це правда. -Знаєш.
Гаразд.
Краще піду.
Мала! Прояви жорсткість.
Проявлю. У розмові з ним.
І дай поки що клей для нігтів. Добре, дякую.
ВІД ТАЙЛЕРА ПЕРРІ: ЖІНКА ВІД НАРОДУ
-Вашу увагу, сер. -Вітаю, губернаторе.
Добридень. Як вам ваш кабінет?
Чудовий. Я в захваті.
-Дякую. -Добре.
А я дозволяв сісти?
Отак.
Можете сідати.
Гаразд.
Хороша дівчинка.
Я добивалася зустрічі з вами.
Впевнений, ви знаєте, який у мене шалений графік.
Можу собі уявити.
Але бачу, ви дещо встигаєте.
Менше, ніж хотілося б, сер.
Ще не вечір. Все буде.
Приємно знати. Дякую.
Сигару?
Ні. Ні, дякую.
Закурите, якщо тут затримаєтесь.
Трішки раку легень ще нікого не вбило.
Усе гаразд, губернаторе?
Чорт, Джеде. Помахай.
Без проблем, сер.
Про що ви хотіли поговорити?
Я… ну…
-Промокни, Джеде. -Так, сер.
-Я хотіла поговорити… -Обережно, волосся.
-Я хотіла поговорити… -Витри губи.
Дякую.
Я…
Я хотіла обговорити деякі мої завдання
і мій персонал.
Я хочу дещо змінити і бути більш залученою.
Сонце, мені треба, щоб ви були щасливою і радісною.
Тому уважно слухаю кожне ваше слово, чорт забирай.
Чого ви потребуєте?
Ну, я б хотіла сама добирати собі персонал,
щоб його не обирали за мене.
-Перепрошую… -Я хочу бути більше залученою.
-На зустрічах стосовно штату. -Ви маєте вирушати.
-Ми знайдемо вам «вікно». -Ще 30 секунд.
Уже час?
Вибачте. Ми призначимо вам на наступний тиждень. Я подзвоню Шаміці.
Шаміці.
-Наступного тижня прийдете. Ходімо. -Десять секунд.
-Це все, що мені потрібно. Дев'ять? -Я передзвоню.
-П'ять. -У вас сьогодні зустріч з пасторами.
-Чотири? -Вставайте.
-Отак. Двері там. -Зробіть це.
До речі…
-Так. -Я в захваті від гукання свиней.
-Куці! -Куці!
-Насолоджуйтеся яблуневим садом. -Двері там, мем.
-Дякую. -Ось так.
Я подзвоню Камаші. Наступного тижня прийдете. Обіцяю.
-Шаміці. -Точно.
-Куці! -Куці!
-Промокни мене, Джеде. -Авжеж, сер. Отак.
ТУТ БУДЕ САД І ФЕРМА «ПОЗОЛОЧЕНИЙ ГАЙ»
Погляньте на… всіх.
Привіт! Привіт!
-Що таке, тітусю? -Не люблю я Південь.
Ми живемо на Півдні.
Я з Атланти. Усе, що на південь від Атланти — Південь.
Коли тебе привозять у такі місця, ти або зникаєш,
або мусиш гарувати за свободу.
Гойдайся тихше…
-Боже. -Тітусю.
Мамо, будь ласка. Часи змінилися.
-Ці люди змусять тебе гарувати. -Мамо!
Будь ласка!
-Дякую. -Розумієш, про що я?
Це церемонія закладання.
Хочуть, щоб ти гарувала як віл.
Ми раді, що з нами тут віцегубернаторка…
-Привіт. -Для закладання.
Чи, радше, для копання.
Боже! Який смішний жарт.
Пані та панове, віцегубернаторка.
Дякую.
Я рада представляти тут нашого видатного губернатора Гарпера.
Ура!
-Гарпер! -Клас.
-Він такий чудовий. Ми дуже його любимо. -Гарпер!
Вона не любить.
Гарпер!
-Гаразд! -Гарпер!
Так, чудово. Гаразд!
Досить. Дякую.
Отже, я рада бути тут,
на церемонії закладання нашого нового яблуневого саду.
-Я хочу подякувати Apple Bales Apples. -Сад?
Чекайте!
Я думав, йшлося про комп'ютер Apple.
-Ні. -Комп'ютери.
-Це… -Це те, що нам обіцяли.
Це мав бути магазин Apple? Так. Ні.
Це має бути яблуневий сад. Ми готуватимемо повидло і…
Я продала землю не під фруктовий сад.
-Знаєте, скільки води він тягне? -У нас лише одне озеро.
Це буде чудова можливість для цього району.
-І ми справді вважаємо… -Хто — «ми»?
-Це не ми. -Губернатор Гарпер і я.
Ні, губернатор Гарпер так не міг.
-Він би цього не зробив! -Гарпер!
-Так, ми його любимо. -Гарпер!
Нам потрібен губернатор!
-Але… так. -Привезіть губернатора!
Просто продовжуйте.
Я намагаюся!
Вибач.
То може перейдемо до копання?
Як вам таке?
-Вона не знає, що… -Що вона робить?
Погляньте на неї. Навіть не вміє працювати лопатою!
А я вмію! І маю екскаватор, щоб тебе поховати!
Ми хочемо айпади!
Я це зробила!
Їдь! Ми за тебе не голосували!
Чорт, наче знову шосте січня. Сідаймо в машину.
-Пора забиратися. -Веди мою доньку.
Дякую. Я вас усіх люблю.
-Ми тебе не любимо! Геть! -Я молюся.
Ми платимо за твій бензин, за твої машини!
Дякую. Дуже дякую. Повидло!
Вона краде наше повидло!
Мамо, у нас є повидло.
Здалося нам це лайно! Їдьмо!
Тебе підставили.
Бачила, як Генрі тобі всміхався?
-Поговори з губернатором. -Знаю.
Поговорю, коли повернуся.
Нащо він тебе посилав туди отак? Знаєш…
-Шаміко. Знаю. -Гаразд.
Знаєте, я намагалася бути доброю.
І що тобі з того?
Ти тепер ями копаєш.
Якби ж то ти вирила досить глибоку, щоб його там поховати.
-Мамо. -Чорт.
Хай би він здох.
Ти замовкнеш?
Серйозно. Йому начхати на тебе.
Я згодна з Антуанеттою.
На старості не варто бажати поганого іншим старим. Це на нещастя.
Я зараз вилечу…
-У вікно. Саме так. -Вибач, тітусю.
Тобі треба все виправити. Треба все виправити.
Гаразд, мамо.
Я намагаюся розібратися з обставинами.
Обставини такі: ти розгрібаєш коров'ячі кізяки і гукаєш свиней.
Виправ це.
-Майкле, можна спершу відвезти її додому? -Так, мем.
Так, відвези мене додому, звабливий красеню.
Мамо!
Так, мем.
Що ж, це було чарівно.
-Чарівно? -Так.
Її ледь камінням не побили.
Ці люди, може, й злі, та вони не кусаються. Повірте.
А її мама кусається.
До речі, може, не варто брати її в наші поїздки?
Може, й Антуанетті не треба їздити у ці дурнуваті поїздки?
Дякую.
Це робота віцегубернатора.
Виконувати чорну роботу за губернатора?
Це не чорна робота.
-Справді? -Справді.
Генрі, він обіцяв тому місту комп'ютерний центр?
Не зовсім.
Обіцяв. Я щойно заґуґлила.
Він знав, що вони розізляться.
-Так? -Усім не догодиш, правильно?
Генрі, що саме робить губернатор?
Полетів на північ штату.
Ви бачили повінь. Він об'їжджає райони.
А потім…
Зустрінеться з губернаторами Південного Альянсу,
щоб обговорити трубопровід від Техасу до Флориди.
Йому дуже треба підтримка тих губернаторів.
Тоді він повечеряє.
-О котрій? -Не знаю.
-З'ясуй. -Можна спитати чому?
Якщо питатимеш мене, може, ти не на тій посаді?
Гаразд.
Знаєте що? Пробачте.
Я бачу, що ця лопата вас добряче роздратувала.
Вибач. Зараз ти цією лопатою по голові отримаєш.
Ясно, вибачте.
Зараз гляну.
О сьомій. Ось.
-Де? -Тут, у їдальні.
-Чудово. -Але ви не підете.
Що, пробач?
У вас у цей час зустріч з пасторами.
Чому я завжди зайнята, коли губернатор вільний?
Ви виконуєте дуже важливу роботу.
Без вас губернатор не впорається.
І зустріч з пасторами — це дуже важливо.
Усе є в записці.
Це Божа робота.
Ви зможете.
Якого хріна?
Ця сторінка майже порожня. Три четверті займає печать штату.
Генрі ніхріна тобі не дає.
Роблять усе, щоб я провалилась.
Мені уривається терпець.
І що ти робитимеш?
Я…
-Покажеш їм те стерво? -Так.
Качаю плечі.
Ти була найкраща у Гарварді.
Так, була.
-Ти з Саутсайду. -Так!
Чиє там ім'я?
Віцегубернаторка Данкерсон!
-Ти ходиш на низьких підборах! -Так!
І ти робиш усе це з втягнутими сосками.
Навіть коли тебе називали Форестом Цицьтакером, ми йшли напролом.
-Занадто. -Це було занадто?
-Дякую. -Гаразд.
Мені краще.
Добре.
Це дуже важлива зустріч.
Немає нічого, що…
Віцегубернаторко.
Чому ти говориш як у британському парламенті?
-Я тренувалася. -Годі!
Вибач.
Вітаю, панове. Вітаю.
Добридень, віцегубернаторко. Раді бачити.
Я теж рада вас бачити, превелебний отче.
Єпископ.
Превелебний Бішопе. Рада бачити.
Ні, я єпископ.
Так.
Після слова «єпископ» додається ім'я.
Авжеж.
Отже, єпископе…
Єпископе…
Так, єпископе.
-Боже, я така рада вас бачити. -Так.
Дякую вам усім за те, що…
прийняли мене.
Мала, скажи їм сісти у присутності Бога.
-Треба казати, як вони: «Бог». -Бог.
Ви можете сісти у присутності Бога.
-Гей! Слався. -Так.
Амінь.
Так.
Дякую, що прийняли мене.
Ми хотіли бачити губернатора.
Говорити зі мною — те саме, що й з губернатором.
Усе гаразд. Усе гаразд, брате.
Так.
-Моя церква проголосувала за вас. -Дякую. Я ціную це.
Амінь. Отже, перейдемо до справи. Певна, ви дуже зайняті.
На побігеньках у губернатора.
У нас є порядок денний, але спершу дамо слово вам.
Дякую.
Тож…
Не знаєте, чому ви тут, еге ж?
Я тут, щоб…
Щоб…
Щоб допомогти.
Добре.
То поможіть нам.
Тому я й тут.
То який план?
План, бо в мене він є.
Він полягає у тому…
Що ж,
у Бога завжди є план.
-Слався! -Так.
-В ім'я Отця! -Амінь.
Отже, у нас є план запланувати
реалізацію плану, щоб нас не заскочили зненацька
за відсутності плану. Такий план.
Говорите, як політик.
Вибачте, хлопці.
Я просто… маю бути чесною.
Це вперше політик робить це у присутності Бога.
Амінь! Слався.
У мене плутанина у розкладі.
Чому б вам не розповісти?
Скажи їм.
У мене переселяють 47 літніх прихожан
через прокладення трубопроводу через нашу громаду.
-Що? -Ви не знали?
-Звісно, знала. -То чому дивуєтеся?
Мені зробили ботокс. М'язи застигли.
Панове, на захист губернатора скажу, що буде багато робочих місць.
Коли це нам давали нам робочі місця? Кожна обіцянка — брехня.
Хвилинку, брате. Губернатор на нашому боці.
-Якщо згадати… -Ні.
Прислав її, щоб заспокоїти нас,
а сам провертає оборудки, щоб забрати в людей землю.
Ми цього не потерпимо.
Якщо трубопровід пересунути на три кілометри північніше,
жоден з цих людей не постраждає.
Але це дорожче.
Це наші податки!
Я за.
-Чому ти на його боці? -Ми щось пропустили?
Ти як вони.
Я ж казав, він з ними змовився.
Моя мама живе там.
Мені дуже шкода. Вибачте.
Ні, це ви вибачте. Я мала б краще підготуватись.
Слухайте, скажіть губернатору, що я змушу їх передумати.
-А як щодо людей, які втратять… -Не хвилюйтеся.
В ім'я Отця,
і Сина, і Святого Духа,
я змушу їх передумати.
Перекажіть це від мене губернатору. Зробите, сестро?
Так.
Я ціную ваше «так». Слався, брате!
Це все. Це була остання крапля.
-Ти казала це минулого разу. -Шаміко.
-І позаминулого. -Я серйозно.
Мені потрібна інформація про трубопровід в усіх округах, де він проходить.
Я цим займуся.
Я не вскочу у ще одну засідку.
Відтепер мені потрібні детальні роз'яснення про все.
Як і має бути.
-Це твоя робота. -Я думала, це робота Генрі.
-Твоя робота — мене прикривати. -І прикриваю.
Я завжди прикриватиму.
Яблуневий сад?
Гукання свиней?
Нетті, а ти гарно гукала свиней.
-Припини. -Відео вірусне.
Ти ж бачив, Майку?
Ти теж бачив?
-Вибачте, мем. -Боже.
Воно стале вірусним. З твоїм голосом роблять ремікси. Ти зірка.
Це не смішно, Шаміко.
Я шаленію. Це тепер мій рингтон.
Вбийте мене. Вбийте мене негайно.
Боже.
-Ти в нормі? -Так.
Можна щось сказати?
Кажи щось.
Авжеж.
-Знаю, вам важко. -Ти й не уявляєш.
Ні, я бачу.
Але ви чудово даєте раду.
-Дякую. -Будь ласка.
А ще хотів віддати вам повидло. Залишили в машині.
Ні, дякую, я не…
Вона дала всім по одному. Це ваше. Я відклав його для вас.
-Так? -Так.
Дякую.
Авжеж.
Дякую, Майкле.
Він дав тобі повидло.
Він з тобою фліртує.
Він не фліртує.
Це було б недоречно. Ми цього не зробимо.
-Але це мило, що він дав повидло. -Це було дуже…
-Покажи мапи! Мені потрібні мапи! -Уже показую. Чорт.
-Де, Шаміко? -Це все фото. Бачиш?
-Це не мапа. Вибач. -Господи!
-Боже. -Це ми з Безілом робимо мою справу.
Будь ласка, покажи мапу!
-Гаразд. Зараз. -Давай.
-Там. Не гортай далеко. -Я чув своє ім'я?
Привіт, пупсику.
Що таке?
-І не гортай. -Та добре.
Дивися на мапу, і все. Не гортай.
-Ти що вмикала наше секс-відео? -Так.
Я ж казав видалити. Я там не в формі.
-Було нормально. На трійку. -Дозволь мені виправитися.
-Зробимо щось пізніше. -Знімемо відео?
Так.
-Є чотири пози. -Цього разу лише чотири.
Що таке? Ще один поганий день?
Усе гіршіше і гіршіше.
-Нема такого слова. -Що?
Ти завжди так кажеш під час сексу. Нема слова «гіршіше».
-Вибач. Що мені сказати? -Добре.
-«Гірше». -Гаразд.
Боже! Я зрозуміла.
-Я зрозуміла. -Що за хрінь?
Чому ти одягнена, як сержант?
-Ти збираєшся йти на війну? -Типу того.
Ви знаєте, що цей трубопровід проходить прямо
через найбідніші райони трьох штатів?
-Справді? -Справді?
Так, а преподобний Джонс?
-Так. -Він заробить купу грошей.
Треба пильнувати тих проповідників.
-Реально. -Знаю.
-То що робитимеш? -Я зрозуміла.
Я про Майкла. Ти розхвилювалася.
-Це серйозно. -Як його прес. Ти бачила?
Ти нічого не казав про мій прес.
-Я з тобою через личко. Те, що вище шиї. -Люди.
Припиніть, прошу!
Можна йти спати? День був довгий.
У тебе навіть роботи немає.
Буде, коли даси.
Добраніч, Безіле.
Не дочекаюся ванни з тобою. Змиєш з мене запах Громадянської війни.
Добре.
Якщо ти не їстимеш, можна мені?
Дай сюди!
Та добре.
Мала, тут записка.
Мабуть, від сенатора Сімса.
Не знаю.
«Вранці не можу дочекатися зустрічі з вами».
-«Моє життя починає сяяти». -Що?
«Ви така гарна і така сильна.
З нетерпінням чекаю дня, коли робота не стоятиме на заваді».
-Боже. Що? -«P.S.».
«Не терпиться кохатися з тобою
із цим повидлом.
Це буде справді солодко».
Ні. Він має піти.
Через це?
Тобто — «через це»?
Не можна, щоб мене возила людина, яка відчуває таке до мене.
Тоді хай Безіл тебе возить.
-Це все. -Що?
-Я закінчила. -Куди ти?
Ти не хочеш? З запискою?
Переклад субтитрів: Надія Сисюк