Dobrý den.
- Dobrý den. - Guvernér by ji rád viděl.
- Vážně? - Ano.
Může přijít teď?
Ne.
- Co prosím? - Nemá čas.
Mám její rozvrh.
Právě teď má schůzku a má toho vážně hodně, takže ne.
Vím naprosto o všem, co každý den dělá.
A naprosto jistě nemůže. Tak proč tady pořád stojíte?
Děláte si legraci?
Vypadám snad jako někdo, kdo si dělá legraci?
Vypadáte jako někdo, kdo má zácpu.
Určitě tak působíte na všechny ženy.
- Takže necháte guvernéra čekat? - Je snad Ježíš?
- To není možné. - Víte co?
Počká si na ni tak dlouho, jak dlouho ona čekala na něj.
Guvernér nebude čekat dlouho. Má spoustu práce.
To já taky.
Ty dokumenty máte vzhůru nohama.
Vyhovuje mi to. Jsem dyslektická na levou stranu.
Dobře, řeknu mu, ať počká.
Řekněte.
Mějte se.
Vy taky.
Měla byste jí to říct.
Proč?
Protože to může být důležité.
Stejně jako to, co s ním chtěla probrat ona.
Fajn, řeknu jí to.
Zlomila jsem si z toho nehet. Vidíte to?
Nemáš lepidlo na nehty? Zlomila jsem si ho na prostředníčku.
Máš svůj rozvrh?
Jo. Vidím tady jabloňový sad.
Aha, dobře.
Řekněte jí to.
- Co mi máš říct? - Nebudeš tomu věřit.
Čemu?
- Co je, Shamiko? - Guvernér tě chce vidět.
Skvěle! Konečně.
Kam jdeš? Koukej ho taky nechat vycukat.
- Sedni si. - Máš pravdu.
Proto nemáš žádnýho chlapa.
Dáš se moc snadno. Musíš ho nechat čekat.
- Jo, přesně tak. - Jo.
- Já ho sháním už několik dní. - Jo.
- Nechává mě čekat. - Hajzl.
Nemůže čekat, že mě bude chtít vidět
a já vyskočím a poběžím jako pejsek.
- Šéfuje ti snad? - Technicky vzato…
Dobře, možná je jakoby nad tebou.
- Jo, je. - No jo.
Tak jo.
Měla bych běžet.
No tak, buď silná.
Jo. Budu silná u něj v kanceláři.
A až půjdeš zpátky, přines mi lepidlo na nehty. Díky.
ŽENA Z LIDU OD TYLERA PERRYHO
- …pro vás, pane. - Dobrý den, guvernére.
Dobrý den. Jak se vám líbí vaše kancelář?
Je naprosto skvělá.
- Děkuju. - To je dobře.
Říkal jsem snad, že si můžete sednout?
Aha, dobře.
Můžete si sednout.
Tak jo.
Hodná holka.
Snažila jsem se s vámi sejít.
Určitě víte, kolik toho mám na práci.
Ano, to si dokážu představit.
Ale vy jste taky udělala pár věcí.
Ne tolik, kolik bych si přála.
To přijde.
To je fajn vědět. Děkuju.
Doutník?
Ne, děkuju.
Dejte tomu nějaký čas a začnete taky.
Trocha rakoviny plic ještě nikoho nezabila.
Jste v pořádku, guvernére?
Chvíli mě ovívejte.
Určitě, pane.
O čem jste se mnou chtěla mluvit?
No…
- Osušte mě. - Ano, pane.
- Chtěla jsem probrat… - Pozor na vlasy.
- Chtěla jsem s vámi probrat… - Teď rty.
Děkuju.
No…
Chtěla jsem probrat některé z mých úkolů
a taky zaměstnance.
Chtěla bych udělat nějaké změny a mít větší slovo.
Zlato, potřebuju, abyste byla šťastná a nadšená.
Takže hltám každé vaše slovo.
Co teda potřebujete?
No, ráda bych si vybrala svoje zaměstnance
místo těch, co jste mi přiřadil.
- Omlouvám se… - Taky chci být na schůzkách
- týkajících se našeho státu. - …musíte vyrazit.
- Sejdete se za týden. - Ještě chvíli.
To už je čas?
Omlouvám se. Domluvím to se Shamikou na příští týden.
Se Shamikou?
- Za týden se sejdete. Jdeme. - Deset sekund.
- To mi stačí. Devět. - Dokončíme to příště.
- Pět. - Dnes máte schůzku s pastory.
- Čtyři sekundy. - Vstávejte.
- Tamhle jsou dveře. - Nezklamte mě.
A ještě jedna věc…
- Ano? - To svolávání prasat bylo skvělé.
Ke mně!
- Užijte si jabloňový sad. - Tady jsou dveře.
- Díky. - Tak jo.
Zavolám Kamashe a domluvíme to na příští týden.
- Shamice. - Té taky.
Ke mně!
- Osušte mě. - Jistě, pane. Tak.
BUDOUCÍ AREÁL SADU A FARMY GILDED GROVE
Koukněte na… všechny.
Dobrý den!
- Co se děje, teto? - Nemám to na jihu ráda.
Žijeme na jihu.
Jsem z Atlanty. Všechno pod ní je jih.
Když tě přivedou na místo jako tohle, většinou zmizíš,
nebo makáš za svobodu.
Černý muž pod bičem…
- Proboha. - Teto.
Mami, no tak. Časy se změnily.
- Přinutí tě makat. - Mami!
Tady máte!
- Díky. - Vidíš to?
Je to zahájení stavby.
Budou chtít, abys pořádně makala.
Máme tu čest, že na zahájení stavby…
- Dobrý den. - Přijela viceguvernérka. A je velký dříč.
Vy jste teda veselá kopa.
Dámy a pánové, viceguvernérka.
Děkuju.
Je mi ctí zastupovat našeho skvělého guvernéra Harpera.
Jo!
- Harper! - Skvěle.
- Je úžasný. Máme ho moc rádi. - Harper!
Ona rozhodně ne.
Harper!
- Tak jo! - Harper!
Ano, to je super.
To stačí. Děkuju.
No, jsem ráda, že jsem tady
na slavnostním zahájení stavby našeho nového jabloňového sadu.
- Chci poděkovat firmě Apple Bales. - Počkejte, sadu?
Cože?
Myslel jsem, že tady bude Apple Store.
- Ne. - Elektronika.
- Je to… - To nám slíbili.
Tohle má být Apple Store? Ne.
Tohle má být sad firmy Apple Bales. Budou vyrábět džemy a…
Neprodala jsem jim pozemky na sad.
- Víte, kolik to sežere vody? - Máme tady jen jedno jezero.
Bude to skvělá příležitost pro tuhle oblast.
- A my věříme… - Kdo „my“?
- My určitě ne. - Já a guvernér Harper.
Guvernér Harper by to neudělal.
- Neudělal by to! - Harper!
- Ano, máme ho rádi. - Harper!
Chceme guvernéra!
- Jo, ale… - Chceme guvernéra!
Pokračujte.
Snažím se.
Sakra.
Co kdybychom začali kopat?
Co vy na to?
- Ani neví, jak se kope. - Co to dělá?
Podívejte se, neumí ani používat lopatu.
Já jo. A klidně tě s ní pohřbím!
Chceme iPady!
Zvládla jsem to!
Běžte! Pro vás jsme nehlasovali!
Ty vole, aby na nás nenaběhli jako na Kapitol. Nastartujte auto.
- Asi radši pojedeme. - Dojděte pro ni.
Moc vám všem děkuju.
- Nechceme vás tu! - Budu se za vás modlit.
Platíme za vaše auta i benzín.
Díky. Moc vám děkuju. Džem!
Krade nám džem!
Mami, máme džem.
Tak tohle fakt ne. Jedeme!
Byla to past.
Viděla jsi, jak se ti Henry smál?
- Promluv s guvernérem. - Jo.
Promluvím s ním, až se vrátím.
A proč tě tam takhle poslal? Vždyť…
- Shamiko, já vím. - Dobře.
Snažila jsem se jít na to po dobrém.
A co z toho máš?
Pohřbíváš šance na znovuzvolení.
Kdybys radši pohřbila toho guvernéra.
- Mami. - Ty vole.
Kéž by umřel.
Můžeš toho nechat?
Myslím to vážně. Má tě u zadku.
Souhlasím s Antoinettou.
Když jsi stará, neměla bys přát ošklivé věci jiným.
Myslíš, že mě…
- Prohodí oknem. - Omlouvám se, teto.
Musíš to nějak napravit.
Napravím to, mami.
Jen se snažím poznat, jak to funguje.
Funguje to tak, že kydáš hnůj a svoláváš prasata.
Naprav to.
- Michaeli, můžeme ji vyhodit doma? - Jistě, madam.
Ano, vyhoď mě doma, fešáku.
Mami!
Ano, madam.
No, to bylo skvělé.
- Skvělé? - Ano.
Málem ji ukamenovali.
Ti lidé jsou zlí, ale nekoušou. Věřte mi.
Ale její máma jo.
To mi připomíná, možná bychom ji neměli brát s sebou.
A možná by Antoinette měla přestat jezdit na tyhle kraviny.
Děkuju.
Ale to je práce viceguvernérky.
Co, dělat guvernérovu špinavou práci?
Není to špinavá práce.
- Vážně? - Vážně.
Henry, slíbil tomu městu prodejnu elektroniky.
Ne tak úplně.
Ano, slíbil. Našla jsem si to.
- Takže věděl, že budou naštvaní. - Nemůžete se zavděčit všem.
Henry, co přesně guvernér dělá?
Odletěl na sever státu.
Jsou povodně. Je v zasažených oblastech.
A…
Pak se sejde s guvernéry Jižní Aliance,
aby probrali ropovod z Texasu na Floridu.
Potřebuje je získat na svoji stranu.
A pak má večeři.
- V kolik hodin? - Netuším.
- Zjistěte to. - A proč?
Pokud o mně pochybujete, jste na špatné pozici.
Dobře.
Víte co? Omlouvám se.
Vidím, že se vám ta lopata dostala pod kůži.
Abych vás tou lopatou nemajzla po hlavě.
Dobře, pardon.
Podívám se.
Je to v sedm.
- Kde? - Tady v jídelně.
- Skvěle. - Ale nemůžete tam.
Co prosím?
V tu dobu máte schůzku s pastory.
Jak je možné, že kdykoli má guvernér čas, já ho nemám?
Děláte tady důležitou práci,
kterou by bez vás guvernér nezvládl.
A setkání s pastory je velmi důležité.
Je to napsané tady.
Je to vůle Boží.
To dáte.
Dělá si prdel?
Nic tady není! Tři čtvrtě stránky zabírá znak.
Henry ti teda moc nepomohl.
Dělají všechno pro to, abych selhala.
Ale nenechám si to líbit donekonečna.
Co s tím uděláš?
No…
- Vypustíš lvici? - Jo.
Zvednu ramena.
Na Harvardu jsi byla jednička.
Přesně tak.
- A jsi z jihu. - Přesně!
A co se tu píše?
Viceguvernérka Dunkersonová!
- Budeš tady klapat podpatkama! - Jo!
A dáš guvernérovi kolíčky na bradavky.
A naplácáš mu na holou tím rozvrhem, co ti sestavuje.
- To je moc. - Bylo to moc?
- Děkuju. - Tak jo.
Už je mi líp.
Dobře.
Uvědomujete si, že je to důležitá schůze?
Není nic, co by…
Vaše viceguvernérka.
Co to děláš? Proč mluvíš tak divně?
- Aby to mělo váhu. Promiň. - Nech toho!
Dobrý den, pánové.
Rád vás vidím, viceguvernérko.
Taky vás ráda vidím, reverende.
Biskupe.
Ano, reverende Biskupe. Těší mě.
Ne, jsem biskup.
Ano.
Moje příjmení se přidá za biskupa.
Samozřejmě.
Takže biskup…
Biskup…
Ano, biskup.
- Moc ráda vás vidím. - Ano.
Díky vám všem, že jste…
mě pozvali.
Musíš jim říct, aby se posadili v přítomnosti Boha.
- Ale musíš to procítit. - Dobře.
Můžete se posadit v přítomnosti Boha.
- Ano! Sláva Pánu! - Ano.
Amen.
Tak jo.
Díky za pozvání.
Chtěli jsme vidět guvernéra.
Mluvit se mnou je jako mluvit s guvernérem.
Nemusíš se bát, bratře.
Ano.
- Moje kongregace vás volila. - Moc děkuju, vážím si toho.
Amen. Přejdeme k věci. Musíte být velmi zaneprázdněná.
Vařením kafe guvernérovi.
Máme připravenou agendu, ale můžete začít vy.
Děkuju.
No…
Netušíte, proč jste tady, co?
Jsem tady, abych…
Ano?
Abych vám pomohla.
Skvěle.
Tak nám pomozte.
- Proto jsem tady. - Takže jaký je plán?
Plán? Protože jeden mám.
A spočívá v tom…
No,
Bůh má vždycky plán.
- Sláva Pánu! - Ano.
- Ve jménu Otce! - Amen.
Takže plán je mít plán,
abychom mohli plán uskutečnit a nezůstali jsme bez plánu,
což je právě ten plán.
Zníte jako politička.
Omlouvám se.
Budu k vám upřímná.
Tak to je poprvé, co je politik upřímný před Bohem.
Amen! Sláva.
Mám to dneska trochu pomíchané.
Co kdybyste mě zasvětili vy?
Řekni jí to.
Chtějí vystěhovat 47 členů mé kongregace
kvůli tomu ropovodu, co má procházet naší komunitou.
- Cože? - Nevěděla jste to?
- Samozřejmě věděla. - Tak proč vypadáte překvapeně?
Nechala jsem si píchnout botox. Mám zatuhlý obličej.
Pánové, na guvernérovu obranu, vytvoří to spoustu pracovních míst.
A kdy se k nim dostala naše komunita? Každý slib je lež.
Počkej, bratře. Guvernér je na naší straně.
- Když se… - Není.
Poslal sem tuhle, aby nás uklidnila,
zatímco on udělá levou a sebere lidem jejich půdu.
Nepřistoupíme na to.
Pokud ten ropovod přesunou tři kilometry na sever,
nikoho z těch lidí to neohrozí.
Ale to něco stojí.
- Platíme daně! - Já s tím souhlasím.
- Proč jsi na jeho straně? - Co nám uniká?
Jsi jako oni.
Říkal jsem, že jsou v kahucu.
Žije tam moje máma.
Moc mě to mrzí.
Ne, mě to mrzí. Měla jsem se líp připravit.
Řekněte za mě guvernérovi, že změním jejich názor.
- Ale co ti lidi, co… - Tím se nestresujte.
Ve jménu Otce,
Syna a Ducha svatého
změním jejich názor.
Řekněte to guvernérovi. Uděláte to pro mě?
Ano.
Moc vám děkuju. Sláva, bratře!
Tak jo, to byla poslední kapka.
- To jsi říkala i minule. - Shamiko.
- A taky předtím. - Myslím to vážně.
Potřebuju informace o tom ropovodu a kudy přesně má vést.
Dobře, zařídím to.
Nehodlám vejít do další pasti.
Odteď potřebuju pořádné informace o všem.
Souhlasím.
- To je tvoje práce. - To je Henryho práce.
- Máš mi krýt záda. - Kryju ti záda.
Vždycky ti je kryju.
Jabloňový sad?
Svolávání prasat?
To svolávání prasat ti náhodou šlo.
- Nech toho. - Je to všude.
Viděl jste to, Miku, ne?
Cože? Vy jste to viděl?
- Ano. Mrzí mě to. - Panebože.
Je z toho virál. Dělají z toho remixy. Jsi slavná.
To není vtipné, Shamiko.
Je to banger. Mám to jako vyzvánění.
Bože, zabijte mě.
Panebože.
- Jsi v pohodě? - Jo.
Můžu něco říct?
Odpověz mu.
Jistě.
- Vím, že je to pro vás těžké. - Ani netušíte.
Vidím to.
Ale skvěle to všechno zvládáte.
- Děkuju. - Jistě.
Přinesl jsem vám džem. Zůstal v autě.
Ne, děkuju. To…
Každý jeden dostal. Tenhle je váš. Schoval jsem vám ho.
- Vážně? - Ano.
Děkuju.
Jistě.
Díky, Michaele.
Dal ti džem.
Flirtuje s tebou.
Neflirtuje.
Bylo by to nevhodné. Takže rozhodně ne.
- Ale je od něj milé, že mi dal ten džem. - To bylo…
- Víš co? Sežeň mi mapu! - Jo, jasně. Klid.
- Kde ji máš, Shamiko? - Mám ji ve fotkách. Vidíš?
- To není mapa. Promiň. - Panebože.
- Kriste. - Je to video mě a Basila.
Najdi mi tu mapu!
- Jo, tady. - Dej to sem.
- Jen nekoukej dál. - Mluvíte o mně?
Ahoj zlato.
Jak se máš?
- Nekoukej dál. - Nekoukám.
Dívej se jenom na mapu. Ne jinam.
- Viděla naše video? - Jo.
Měla jsi to smazat. Moc mi to tam nešlo.
- Bylo to fajn. Dávám ti za tři. - Musím si to opravit.
- Můžeme později. - Natočíme to?
Jo.
- Čtyři polohy. - Jen čtyři.
Co se děje? Další špatný den?
Je to čím dál špatnější.
- To slovo neexistuje. - Co?
Špatnější. Říkáš to při sexu, ale neexistuje to.
- Promiň. - Co mám říct?
- Horší. - Dobře.
Panebože, mám to.
- Mám to. - Děláš si prdel?
Proč vypadáš jako lampasák?
- Chystáš se do války? - Jo, vlastně jo.
Věděli jste, že ten ropovod prochází
nejchudšími čtvrtěmi třech států?
- Vážně? - Fakt?
Ano. A reverend Jones?
- No? - Vydělá na tom hromadu peněz.
Na kazatele si musíš dát bacha.
- Já vím. - Fakt.
- A co budeš dělat? - Mám plán.
Mluvila jsem o Michaelovi. Jsi z něj paf.
- Tohle je vážné. - Viděla jsi jeho břišáky?
O mejch břišácích nic neříkáš.
- Miluju tvůj obličej. Tvoje ostré rysy. - Nechte toho.
No tak! Prosím!
Můžeme jít do postele? Jsem kantáre.
Ani nemáš práci.
Budu mít, až mi ji dáš.
Dobrou noc, Basile.
Těším se, až se vykoupeme a smeješ ze mě smrad občanský války.
No jasně.
Jestli ho nechceš, dáš mi ho?
Dej to sem!
Dobře.
Hele, je tam vzkaz.
To bude od senátora Simse.
To asi ne.
„Každé ráno se těším, až tě uvidím.
- Rozzáří mi to den.“ - Cože?
„Jsi tak krásná a silná.
Těším se na den, kdy nám práce nebude stát v cestě.“
- Panebože. Cože? - „PS: těším se, až se pomilujeme
s tímhle džemem.
To bude pořádná polízanice.“
Ne. Musí jít.
Kvůli tomuhle?
Jak jako „kvůli tomuhle“?
Nemůže mě vozit někdo, kdo na mě kouká takhle.
Aha, ale může tě vozit Basil.
- Mám toho dost. - Co?
- Končím. - Kam jdeš?
Nechceš to? S tím vzkazem?
Překlad titulků: Lucie Jágr Tatransky