Zdravím.
To vidím.
Guvernér se s ní chce sejít.
Vážně?
Ano. Může jít hned?
Ne.
Co prosím?
Nemá čas.
Mám její rozvrh.
Dobře, ale teď má schůzku a má dlouhou agendu,
takže ne.
-Vím doslova o všem, co přes den dělá. -A já říkám, že
nepřijde, tak o čem se bavíme?
Děláte si srandu?
Vypadám snad jako žena, co si dělá srandu?
Vypadáte jako žena, co má zrovna zácpu.
Máte stejný efekt na všechny ženy.
Necháte guvernéra čekat?
Je snad Ježíš?
Neuvěřitelné.
Ok, víte co? Nechá ho čekat tak dlouho, jak dlouho nechal čekat on ji.
Guvernér nebude čekat tak dlouho. Má práci.
-To já taky. -Madam, máte to vzhůru nohama.
To je ale naschvál. Jsem dyslektická na levý straně.
Dobře. Vyřídím, že má počkat.
To udělejte.
Pápá.
Měla byste jí to říct.
Proč?
Mohlo by to totiž být důležité.
To je ale i to, o čem chtěla mluvit ona.
Dobře, řeknu jí to.
Normálně mi z něj slezl nehet. Vidíte?
Holka, nemáš tu lepidlo?
Nemůžu být bez prostředníku.
Už máš program?
Jo, v ňákém jabloňovém sadu.
Dobře.
Řekněte to.
Co mi máš říct?
Tomu nebudeš věřit, holka.
Co?
-Shamiko, co je? -Guvernér tě chce vidět.
-Díky. Konečně. -Hele, kam to jdeš? Nech ho
pěkně vydusit jako on tebe.
Sedni si.
Máš pravdu.
Proto jsi pořád ještě single, holka. Seš moc hrr.
-Ať si chlapec počká. -Dobře.
Tak jo.
-Jo. -Naháním ho už několik dní.
-Přesně. -A nechává mě pořád čekat.
-To jo! -Co si jako myslí? Že si poručí, ať
-přijdu, a já přilezu hned, jak si zapíská? -A kdo si myslí, že je?
Můj šéf.
Prosím tě.
-No a co? Pořád je to jenom chlap, víš co? -Jo.
Dobře.
Radši tam skočím.
-Holka. Nedej se. -Neboj. Budu neústupná. Podám si ho.
A sežeň mi to lepidlo.
Tak jo. Dík.
ŽENA Z LIDU
Potřebuji váš podpis.
Pozor, pane.
Dobrý den, pane.
Zdravím. Jak se vám líbí vaše pracovna?
-Líbí se mi moc. Je krásná. Díky. -Dobře. Dobře.
Řekl jsem, ať si sednete?
Tak jo.
Posaďte se.
Dobře.
Hodná holka.
Pane. Stále se míjíme.
-Jistě víte, že mám velice nabitý program. -Ano, to si umím představit.
Ale viděl jsem, že vy také.
No, ne tak moc, jak bych si přála.
-To přijde. To přijde. -Dobře, to moc ráda slyším. Díky.
-Doutník? -Ne. Ne, díky.
Dobře. Ono to na vás dýchne, když tu budete dost dlouho.
Rakovina plic nikdy nikoho nezabila.
Jste v pořádku, pane?
Ovívejte mě, Jede.
Zajisté, pane.
O čem jste se mnou chtěla mluvit?
-No, já… -Čelo, Jede.
Ano, pane.
-Chtěla jsem mluvit o… -Pozor na vlasy, Jede.
Chtěla jsem s vámi probrat…
Kolem rtů, Jede.
Díky.
Chtěla jsem, chtěla jsem s vámi probrat
náplň mé práce a svůj tým. Chtěla bych provést změny
a více se zapojit.
Drahoušku, chci, abyste byla spokojená a plná
nadšení, takže teď napjatě čekám, co řeknete. Nuže, co potřebujete?
Víte, chtěla bych si vybrat svůj vlastní tým a moct o něm rozhodovat.
A moc ráda, moc ráda bych se účastnila zásadních schůzek ohledně fungování státu.
Třicet vteřin, dejte mi třicet vteřin.
Je mi líto. Nerad vás ruším, ale guvernér už musí jít. Sejdete se příští
týden. Ano?
To už je tolik hodin?
Promiňte. Naplánujeme to na příští týden. Zavolám Shamice.
Já jenom…
Shamice.
Najdeme vám termín v týdnu. Už bychom měli jít, pane.
-Deset vteřin. Víc nechci. -Prosím.
Devět? Pět!
-Vím, že dnes máte schůzku s pastory. -Pořád sedíte, madam. Pomůžu vám.
Čtyři, čtyři, čtyři vteřiny? To stačí.
-Postarejte se, aby to vyšlo. -Dveře jsou tam. Jo, a mimochodem…
Ano?
Jsem velmi ocenil to vaše chrochtání, že?
Jste dobrá.
-Užijte si dnešní návštěvu. -Dveře jsou tam.
S těma futrama…
To je ono.
Hned zavolám Kamashe a domluvíme se na příští týden.
Shamice.
Jo, jasně.
-Čelo, Jede. -Zajisté, pane. Prosím.
SLAVNOSTNÍ VÝKOP NA MÍSTĚ BUDOUCÍHO SADU
Tady je lidí.
Dobrý den!
-Zdravím. -Co je s tebou, prateto?
Nemám ráda Jih.
-Vždyť jsi z Jihu. -Já jsem z Atlanty.
Jih je jižně od Atlanty, ne? Na místech jako je tohle,
člověk buď někam zmizí, nebo ho donutí makat za svobodu.
-Swing low! -Prateto!
Mami, prosím. Doba je jiná.
-Uvidíš, že tě taky donutí dřít. -Mami…
Tady prosím.
Díky.
Už mi věříš?
Je to jenom slavnostní zahájení, mami.
-A přehodili to na tebe, nebo ne? -Jsem moc rád, že můžu přivítat naši
viceguvernérku, která si konečně zase jednou hrábne.
Zdravím.
Vy jste ale vtipálek.
Dámy a pánové, paní viceguvernérka.
Děkuji.
Mám radost, že tu mohu zastupovat našeho
skvělého guvernéra Harpera.
-Jo! -Výborně!
Jo!
-Harper! Harper! Harper! Harper! -Harper! Harper! Harper! Harper!
Ano, je skvělý a všichni ho milujeme.
To určitě.
Harper! Harper! Harper! Harper! Harper! Harper! Harper!
Dobře. Dobře. Jo! To je skvělé. Díky.
To stačí. To stačí. Děkuju.
Dobrá. Jsem opravdu moc ráda,
že tu můžu být na slavnostní výsadbě našeho nového jabloňového sadu.
A ráda bych poděkovala Apple Bales Apples.
-Co to říká? -Počkat, počkat, počkat. Já myslel,
že tady bude Apple. Ty počítače.
-Jo, počítače. -Ne. Ne, jsou to…
Tohle nám slíbili.
Tady měl být Apple Store? Ne! Bude tu krásný jabloňový sad. Budeme tu dělat
-džemy a… -Neprodala jsem
pozemek, aby na něm byl sad.
-A kolik spotřebují vody? -Máme tu jenom jedno jezírko.
Tento sad bude znamenat obrovský přínos pro celou oblast. A my věříme, že…
Kdo je to my?
My teda ne.
-Guvernér Harper a já. -Ne. Guvernér Harper by to nedovolil.
-To by neudělal. -Harper! Harper! Harper! Harper!
Dobře. Máme ho rádi…
-Ale jo. -Pošlete guvernéra.
Pokračujte. Pokračujte.
-Já se snažím. Já se snažím! -My chceme Apple Store!
-My chceme Harpera! -Sakra.
Tak já už bych to asi vykopla.
Dáme se do toho?
-Vždyť ani neumí držet rejč! -Já jo. A můžu tě
zakopat u sebe na dvorku!
My chceme Harpera! My chceme Harpera! My chceme Harpera!
Mám to! Mám to!
Dobře.
Je to jako šestýho ledna.
Do auta! Přistavte nám auto.
Myslím, že můžeme jet.
Pomoz jí, ano?
Děkuju vám. Mám vás ráda.
-Zmizte! -Snažím se.
Platíme vám benzín, platíme vám i ta auta.
-Hanba! -Díky.
-Díky, Henry. -Hanba!
Džem!
Mami, máme džem.
Ať si ho tu nechaj. Jedem.
Pěkně to ušili. Viděla jsi, jak se ti Henry vysmíval? Musíš jít za guvernérem
-dneska. -Já vím. A půjdu, až se vrátím.
-Proč tam poslal tebe? Musel vědět, že… -Shamiko. Shamiko.
Já vím.
-Tak jo. -Snažila jsem se s ním vycházet. Ale…
A co ti to přineslo?
Dali ti do ruky lopatu.
Kéž bys jí tak uměla držet a vykopat díru, kam bys ho pohřbila.
-Mami! -Prateto!
Kéž by ten mrzák chcípnul.
Můžeš už přestat?
A co? Jemu seš ukradená.
V tomhletom jsem ale s Antoinette. Starý lidi by neměli lidem přát zlý věci.
Nosí to smůlu.
-Myslíš, že mě… -Prohodí oknem. No, jo.
Promiň, pratetičko.
Tak s tím něco udělej.
Sprav to!
Udělám, mami, jen se snažím zmapovat, jak si stojím.
Stojíš s rýčem na kopě smrdutýho kravskýho hnoje a voláš na prasata. Sprav to!
Michaele, můžeme ji nejdřív odvézt domů?
Ano, madam.
Jo. Odvezte mě domů, pane Šviháku.
Mami!
Ano, madam.
No, to bylo příjemné.
Příjemné?
Ano.
-Málem ji ukamenovali. -Ti místní byli zlí,
ale věřte, že nekoušou.
Její máma jo.
To mi připomnělo. Možná, že už bychom ji neměli brát na výjezdy.
Vážně?
A možná byste měli přestat Antoinette posílat na tyhle výmysly.
-Díky. -Ale to je přece role viceguvernéra.
Dělat, co guvernérovi nevoní?
Není to špinavá práce.
-Vážně? -Vážně!
Slíbil tomu městu počítačové centrum?
Ne tak úplně.
-Ano, slíbil. Našla jsem to. -Takže věděl, že budou zuřit.
No co? Nemůžete se zavděčit všem, že?
Henry, co přesně guvernér dělá teď.
Odletěl na sever státu. Víte, co se stalo. Objíždí postiženou oblast.
A dál?
A pak se sejde s guvernéry Jižní aliance,
aby projednali ropovod z Texasu na Floridu.
Potřebuje, aby ho guvernéři podpořili. Pak budou večeřet.
V kolik hodin?
-Nevím. -Zjistěte to.
Můžu vědět proč?
Jestli se musíte ptát, jste na špatném místě.
Dobře. Moc se omlouvám.
Vidím, že ta lopata se vás dnes opravdu dotkla.
Co prosím? Abyste tou lopatou nedostal po hlavě.
Omlouvám se. Podívám se.
Večeří se v sedm.
Kde?
-Tady v jídelně. -Fajn.
Ale bez vás.
Co prosím?
Vy v tu dobu máte schůzku s pastory.
Jak je možné, že nemůžu nikdy, když má guvernér zrovna čas?
Odvádíte velmi důležitou práci, kterou by pan guvernér sám nezvládl. A schůzka s
pastory je velmi důležitá.
Informace máte tady.
Je to boží práce.
To dáte.
Co to je? Je tady jedna stránka a je
ze tří čtvrtin začerněná.
Holka, Henry ti nic nedá.
Chtějí, abych v úřadě selhala.
-Tohle už si nenechám líbit. -Co s tím uděláš?
Tohle.
-Ukážeš jim, kdo tu velí? -Jo. Rozhýbu ramena.
-Protožes byla premiantka na Harvardu. -Jo, to jsem byla.
-A jseš z jižní čtvrti. -Jo, to jsem.
A co se tu píše?
-Viceguvernérka Dunkersonová. -Budeš se tady
naparovat v lodičkách, kotě.
-Jo! -A to všechno s těma propadlýma
bradavkama. I když ti říkali Koza Vozatá, jsme byly nejdál.
To stačí.
Bylo to moc?
Jo.
-Jo? -Díky.
Je mi líp.
To jsem ráda.
Tahle schůzka bude důležitá. Nesmíme to dopustit.
Viceguvernérka přichází.
-Proč mluvíš jako u královskýho dvora? -Trénuju přece.
Přestaň.
Tak promiň.
-Dobrý večer, pánové. Zdravím. -I vám, paní viceguvernérko. Těší mě.
Potěšení je na mé straně, reverende.
Biskupe.
Ano. Moc mě těší, reverende Biskupe.
Ne, ne, já jsem biskup.
Ano?
-Jsem biskup, ale s malým „b“. -Ovšem.
Takže biskup…
Biskup.
-Chápu. Biskup. Moc ráda vás poznávám. -Já vás také. Ano, ano.
Děkuji vám moc…
za pozvání.
Holka! Řekni jim, ať se posadí před Bohem.
Ale musíš říct správně „Bohem“.
Bohem.
Prosím, posaďte se před Pánem Bohem.
-Hej! -Sláva, sláva, sláva.
Ano.
Dobře.
-Haleluja! -Můžem?
Jo.
Děkuji, že tu můžu být.
My jsme chtěli guvernéra.
No… Dělejte, jako byste mluvili s guvernérem.
To nevadí.
-Klid, bratře. -Ano.
Má obec pro vás hlasovala.
-Děkuji, toho si opravdu vážím. -Amen. Tak přejděme k
věci. Jistě jste máte napilno.
Nosí guvernérovi vodu.
Máme tu pár bodů, ale začít můžete vy.
Díky.
Takže…
Ani nevíte, proč jste tady, že ne?
Jsem tady, abych…
Aby…
pomohla.
Výborně.
Tak nám pomozte.
-Přesně proto tu jsem. -Tak jaký je plán?
Můj plán, který mám, je, že chci, nuže…
-Bůh má vždycky nějaký plán. -Sláva Bohu!
Ve jménu Otce.
Amen.
Takže plán je mít připravený plán, aby nás nic nemohlo zaskočit bez plánu.
Rozumíme si? A to je můj plán.
Zníte jako politici.
Omlouvám se.
Ale, ale, ale musím být upřímná.
To budete zřejmě první politik, který chce mluvit pravdu před Bohem.
Sláva Bohu. Sláva, sláva, sláva.
Dnešní agenda se mi trochu pomotala.
-Tak mě prosím zasvěťte. -Mluvte.
Musíme vystěhovat 47 nemohoucích seniorů kvůli stavbě ropovodu skrze naši obec.
Cože?
Vy to nevíte?
-Ovšem, že vím. -Proč vypadáte překvapeně?
Já, byla jsem na botoxu.
Ještě si sedá.
Pánové, na obranu guvernéra, přibydou pracovní místa.
Kdy přinesli práci nám? Jsou to plané sliby.
Zadrž, bratře můj. Guvernér je na naší straně. Vzpomeň si, jak…
Ale není.
Poslal ji, aby nás umlčela,
aby mohl bez okolků ukrást lidem půdu pod nohama. To nedopustím.
Kdyby to posunuli o dvě míle na sever, tak se to těch lidí vůbec nedotkne.
Ano, ale z čeho to zaplatí?
-Z našich daní. -Já jsem pro.
Proč jste na jeho straně? Co nám tu uniká?
Jste jako oni.
Jedou v tom s ním.
Mám tam mámu.
Moc se omlouvám. Opravdu.
To vy mi promiňte.
Měla jsem se připravit.
Poslyšte. Vyřiďte, prosím, guvernérovi, že je přesvědčím.
-Ale co ti lidé, kteří přijdou o domov? -Tím vy se netrapte.
Ve jménu Otce i Syna i Ducha Svatého, slibuji, že je přesvědčím.
Mola byste to prosím vyřídit guvernérovi, sestro?
Ano.
Toho si vážím. Sláva Bohu, bratře.
A dost. To byla poslední kapka.
To jsi říkala i minule. A předtím jsi to říkala taky.
-Shamiko! -Ber to vážně.
Potřebuju informace o tom ropovodu. Z každého okresu, kudy povede.
Tak jo. Vydrž.
Znovu už mě nezaskočí. Odteď chci být před každou
schůzkou informovaná.
-Jak bys měla. -To je tvoje práce, Shamiko.
-Já myslela, že to dělá Henry. -To ty máš stát za mnou.
No, taky že jo. Vždycky stojím za tebou.
Jabloňový sad?
Chrochtání?
Ale to chrochtání ti opravdu moc šlo, Nette. Je to po celým internetu. Že jste
-to taky viděl, Mikeu? -Shamiko! Už mlč.
Vy jste to viděl taky?
Promiňte, madam. Viděl.
-Panebože. -Je to virál a dělají na
tebe remixy, baby. Seš slavná.
-To není vtipný, Shamiko. -Jedeš bomby. Mám to jako vyzvánění.
Prosím, zabijte mě.
Ach jo.
Jsi v pohodě?
Jo.
Můžu něco říct?
Jo, jo, jo.
Jasně.
Máte to vážně těžké.
A to ani nevíte jak.
Ne, ale vidím to.
Zvládáte to opravdu skvěle.
Děkuju.
Není zač.
Chtěl jsem vám dát tenhle džem. Zůstal v autě.
Ne, to je dobrý.
Dali každému jeden. Tenhle je váš. Schoval jsem vám ho.
-Vážně? -Ano.
Díky.
Není zač.
Díky, Michaele.
Dal ti džem.
-Flirtuje s tebou. -Neflirtuje. To by bylo vysoce
neprofesionální. Tohle nejde. Ale je hezký, že mi dal tenhle džem. Dej
-mi ty mapy! Ty mapy! Chci je vidět! -Jasně. Jo,
dal ti džem. Vydrž. Najdu to. Jsi vostrá.
Kdy, Shamiko?
Hele, jen… Počkej, mám je stažený.
Ne! To není mapa. Moje chyba. Promiň. Promiň.
-Moje oči. Boha jeho! -Panebože!
-To mi jen Basil něco poslal. -Prosím, chci tu mapu, Shamiko.
No jo. Už to mám. Dávej.
-Máš jí tam, ale nescrolluj. -Slyšel jsem svý jméno.
Čau, lásko.
Co je?
-A nescrolluj, jo? -Neboj.
Prohlížej si mapy. Jenom mapy.
Viděla to naše video?
Jo.
Říkal jsem ti, že tam nejsem ve formě.
-Nebyl jsi zas tak zlej. Tak na trojku. -Musím si napravit reputaci.
Dobře, tak potom.
Natočíš nás?
To si piš!
Aspoň čtyři pozice.
To stačí.
Měla další špatnej den?
Je to čím dál tím horšejší.
Víš, že to není slovo?
-Cože? -Říkáš to při sexu. Nedává to smysl.
Promiň.
A co mám teda říkat?
-No, horší. -Dobře.
Panebože! Už to mám! Mám to.
Co to sakra je?
Proč vypadáš jako voják?
Chystáš se do nějaký války?
No, v podstatě…
Ten ropovod, jak jsem říkala,
má vést přímo skrz ty nejchudší
části tří států.
-Fakt? -Vážně?
-Ano. A reverend Jones? -Co?
-Ten na tom vydělá pěknej balík prachů. -Na kazatele si musíš
-dávat bacha. Fakt, nekecám. -Já vím.
Co budeš dělat?
Mám nápad.
Myslela jsem, co bude s Michaelem, tvářil se na to.
-Ber to vážně! -Beru to vážně. Vidělas jeho břišáky?
Počkat, zlato, o těch mých to nikdy neříkáš.
No tak, zlato. Ty máš hezkej ksichtík. Tohle.
-Lidi. -Přestaňte! Prosím!
Můžu už jít? Jsem opravdu strhanej.
Vždyť ani nemáš práci, Basile.
Budu ji mít, až mi ji dáš.
Dobrou, Basile.
Napustím vanu, ať ze sebe smyjem tenhleten
pach občanský války.
Pak přijdu. Určitě ho nechceš, Nette?
Dej ho sem!
Tak dobře. Hele, je tu zpráva.
To bude asi od senátora Simse.
To nevím. „Chci se s vámi ráno probouzet.“
„Jste světlo mého života.“
Co?
„Jste tak krásná a tak silná.“
„Těším se na den, kdy nám práce nebude stát v cestě.“
-To jako vážně? -„P. S. Těším se, až si
vás namažu tímhle džemem.“
„To bude teprve mňamka.“
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne. Musí pryč.
Za tohle?
Jasně, že za tohle. Nemůže mě vozit někdo, kdo si mě představuje takhle.
Může tě vozit Basil.
-A dost. Tak jo. Končím. -Co? Kam to jdeš? Nechceš ho? Ten vzkaz?