Och jag har det i mig
Jag har det i mig, vad du än…
-God morgon. -Hej.
Hej, Titus.
Hur mår du?
-God morgon, sa jag. -Mormor pratar med dig.
Mina ögon ska inte se och mina öron ska inte höra.
Vad fan är det med dig?
-Mamma beslagtog hennes mobil. -Livet är inte värt att leva!
Det fanns inga mobiler när jag växte upp. Vi fick skrika. "Hallå, Hector! John!"
Det fanns väl inte ens bilar då.
Spring!
Rädda mig!
Du får dö, vad du än gjorde,
för jag tänker inte bloda ner min nya Capitol-klänning.
Be om ursäkt.
Förlåt.
Var är er mamma?
Hon försöker väl komma på fler sätt att sabba mitt liv.
Nu får du ta och ge dig, lilltjejen.
Vi ska vara på Capitol om en timme. Du vet hur trafiken är.
-Hon verkar vara nere. -Varför det?
Hon har spelat "I'm Every Woman" hela morgonen.
Det är min låt, precis som "Independent Woman".
Ja, men hon spelade den varje dag efter skilsmässan.
Gå och titta till henne.
Jag uppfostrade henne. Jag har gjort mitt.
Om en joint inte funkar har jag inget att komma med.
Ja ja. Jag får vara en duktig kusin och hämta henne själv.
Nej.
-Jag är en naturlig kvinna… -Det här är illa.
Jag är en naturlig kvinna Jag kan ge dig allt
-Jag kan ge dig… -Hej!
Låt bli! Jag tar tillbaka min kvinna.
Har du en kvinna här inne?
Nej, jag försöker få tillbaka kvinnan inom mig.
Det låter som den där vibratorn du hade.
Kallar du den "kvinna"? Jag döper mina också.
Det är inte roligt.
Jag kallar min Chuck.
Ibland Chucky.
Varför är du här?
Jag försöker muntra upp dig. Vad är det med dig?
Jag känner mig inte som alla kvinnor.
Jag känner mig som en enda överväldigad kvinna.
Men du…
Du är viceguvernör.
Du är mamma till en underbar son.
Och den där dottern… Ja, vad fan…
Men du är hennes mamma. Du är frånskild.
Du är pank.
Du är visst alla kvinnor.
Det där muntrar knappast upp.
Förlåt, då. Jag har aldrig varit bra på att peppa andra.
Du borde glädja dig åt att du vann. Allvarligt.
-Ja, jag vann faktiskt. -Ja.
-Jag borde glädja mig, va? -Ja.
-Men du… -Jag känner inte så.
Det gör jag inte. Fast jag vet att jag vann.
-Jag blev viceguvernör som jag ville. -Ja.
Varför är jag inte glad?
Jag vet inte.
-Inte den här skiten igen. -Du tjuvlyssnade alltså.
Det här har hållit på för länge. Gördeln har varit på för länge.
Tant mormor, man använder Spanx numera.
Nej, din röv kan ha Spanx.
Jag har en gördel med en tidsgräns på två timmar.
Nu åker vi och träffar vitingarna, så jag kan ta av mig gördeln
och befria mina flickor från behån.
-Mamma! -Kom nu, så åker vi!
-Ta av dig offerkoftan och kom nu! -Men tänk om han inte gillar mig.
-Varför skulle han inte göra det? -För att du är svart?
Tant mormor.
Såg du hans stövlar?
Han är från landet. Där har man såna.
Ja, och de har inte sett svarta sen slaveriets dagar.
Det där är inte mycket till peptalk.
Lägg ner den här skiten nu.
Du vann! Du har aldrig ryggat för nåt.
Förutom LaWanda Jackson i fyran.
Påminn mig inte om henne. Snälla.
Okej. Då gör jag det.
-Låt bli, sa jag. -Brukar jag lyssna på dig?
-Det var en liten tjej. -Berätta.
Hon retade henne. Hon kom hem från skolan och grät varje dag.
-Blev du mobbad? -Ja. Och hon vägrade hjälpa mig.
Varför det?
Lång historia.
Hon låg med LaWandas pappa och han var gift.
Hon ville inte att jag skulle sabba det.
Tant mormor.
Som om inte du haft ditt roliga.
Och du lär ha en del roligt kvar.
Helt rätt.
Jag försökte komma på ett sätt för henne att hjälpa sig själv.
Så hon fick en kedja av mig i födelsedagspresent.
Hon bar den till skolan.
Gissa vad som hände.
Tog LaWanda den?
Jag försökte gömma den, men hon…
-Vad gjorde du? -Det här måste jag berätta.
Okej, men berätta inte precis allt.
Jag fick ett samtal.
Då var jag på ett hotell med flickans pappa.
Det var det du inte behövde nämna.
Ja, men brukar jag lyssna på dig?
-Nej. -Nåväl…
De ringde och sa att Antoinette hade blivit
avstängd från skolan för att hon hade gett flickan smisk.
-Liksom hennes pappa gav mig smisk. -Herregud, mamma!
Vet du hur svårt det är att åka till sjukhuset med nån
och låtsas bry sig om hans skadade unge?
Och så måste man spela oskyldig, för att frun är där.
Snälla mamma. Har du nån poäng? Vad vill du ha sagt?
Poängen är att om man vill ha nåt
eller förtjänar nåt, så kämpar man för det.
Du har förtjänat det här.
Ibland måste man bete sig som om allt är bra, fast det inte är sant.
Nu räcker det med snyftfest.
Nu åker vi och visar vitingarna varför du vann. Sätt fart.
-Det rodde hon verkligen i hamn. -Hon är hög.
-Hur vet du det? -Det är bara då hon är vettig.
God morgon.
Mamma, du borde se det här.
-Hallå! -Jäklar!
-Vad är det? -En orange chock?
-Hej, älskling. -Okej.
-Vad fin du är. -Hej. Tack.
Vad har du på dig?
Jag tog på mig finkostymen. Vad snackar ni om?
Titta. Jag sa åt honom att han måste smälta in.
Med vadå? Sockervadd?
-Pumpa? Clowner? -Okej.
Är det nåt fel på min kostym?
Går den att stänga av?
Om du stänger av glasögonen är kostymen inte lika stark.
-Jag måste ta på mig de här. -Ser du ens nåt?
De där har man när man opererat ögonen.
-Han bländar mig. -Vi kollade på svarta politiker.
-Exakt. -Det är Detroits förra borgmästare.
Han åkte in.
-Varför vill du se ut som han? -För att han är cool.
Som min älskling.
Vad är problemet?
Om du nu ska efterlikna en svart politiker,
varför tar du inte Barack Obama då?
Alla gick i taket när han bar en ljus kostym en gång.
-Han fick skit på Twitter. -Ja.
-Jag har det ljusa i skorna. -Det är genomtänkt.
Basil, har du en svart kostym?
Ska jag ha en begravningskostym, eller?
-Ja. -Okej.
Gör dig redo för att bära en kista.
Det hinns inte med. Vi är redan sena.
Vet ni vad? Jag kör.
-Nej, Nette. -Fan heller! Det är mitt jobb!
-Du kan inte köra. -Jo. Jag har ingen eskort än.
Du är viceguvernör. Du kan inte köra dit själv.
Precis. Låt mig köra.
-Jag kan köra. -Nej.
-Jag är redo. -Låt honom köra.
Jag skulle gärna köra, men det där i Cancún är inte utrett än.
Låt honom köra.
Okej. Vet ni vad? De kommer inte kolla upp oss.
-Nu åker vi. -Får han köra?
Hjälp din mormor nedför den här jävla backen.
Tänker du öppna… Du ska öppna min dörr, Basil.
Förlåt. Jag är chaufför, inte dörröppnare.
-Han är fortfarande ny. -Herregud.
-Jag går runt. -Tack, älskling.
-Ingen orsak. -Vi går runt.
-Hallå! -Vad gör du?
-Vänta! -Vad fan?
Kom tillbaka!
-Uppför dig ordentligt och räta på ryggen. -Det gör jag ju.
-Är det där en snorkråka? -Lugna ner dig.
Jag vet. Nog kan vi uppföra oss bland vita.
-Jag kan morsekod. Jag fattar. -Det är kodbyte.
Rätta mig igen, så blir det bitchbyte.
-Hej, mrs Dunkerson. -Ja.
-Estelle. Jag arbetar för guvernör Harper. -Okej. Hej, Estelle.
-Trevligt att träffas. -Hej.
Det måste vara din fina familj.
Ja. Tack så mycket.
Guvernören väntar på dig. Vi är så glada för att N-I-Ä-R-H-Ä-R!
Jag var cheerleader förut.
Jag är också glad över att vara H-Ä-R! Här.
Hennes leende säger: "Jag förgiftar ert te och kör ut er till ödemarken."
Försök häng med i svängarna nu.
-Snälla. -Är allt bra?
Ja! Allt är bra!
Guvernören väntar. Kom!
Då går vi! Kom, allihop!
Här kommer guvernören.
-Hej på dig, unga dam. -Hej.
Du måste vara min nya viceguvernör.
Ja. Jag är redo att hugga in, sir.
Vilken bra inställning, miss Dunkerson.
Äsch, säg Antoinette.
Okej. Då säger vi det.
Ja. Ska jag kalla er G…
-Guvernör Harper. -Guvernör Harper.
Självklart. Trevligt att träffas.
Nöjet är på min sida.
-Vilka är de här fina människorna? -Det är min familj.
Kom.
Det här är min dotter Lola.
-Lola. -Hej.
Såg du tavlan där borta?
Den vita mannen ser helt galen ut. Och de plockar bomull!
Vilken liten skämtare hon är.
-Jag älskar henne. -Allvarligt. Vem är det?
Det är min far.
Jag skojar bara.
Den där gamla rackaren är Luther.
Han är elak som en orm.
Han skulle ha golvat dig som din mamma golvade din kille.
Jag ber om ursäkt för det.
Det vann ju valet åt dig.
Hon borde ändå inte slå folk.
Det här är min son Titus.
-Hej, Titus. -Hej.
-Och så min mamma. -Cleo. Jag röstade inte på dig.
Det var som attan!
Härligt med uppriktighet. Jag gillar dig.
Inte för mycket, hoppas jag.
Hej, jag heter Shamika.
Jag är hennes assistent och stabschef.
Jaså, har du redan en stabschef?
Hallå! Släpp mig!
Släpp mig! Hallå, kan du säga att det är okej?
Han är okej. Det är Basil.
Släpp mig!
Han är viceguvernörens chaufför.
-Du skulle stanna i bilen! -Va?
Jag behövde kissa och ville inte stressa, för vad händer då?
Det rinner nedför benet. Man måste skaka av den,
men inte för många gånger. Det blir lek.
Jäklar, det är guvernören! Läget, mannen?
Hur står det till, unge man?
Det är lugnt. Du tvättar säkert inte händerna.
Jag ber om ursäkt för min familj.
-Vad gör du, då? -Jag är chaufför.
-Jaså? -Säg till om du behöver skjuts.
-Nu behöver du inte honom längre. -Okej.
Nej! Vad fan? Får jag redan sparken?
-Nu får du poliseskort. -Ja.
-Vi måste ju skydda dig. -Absolut.
-Fan och hans mormor… -Ge dig.
Estelle, ser du till att ta hand om våra gäster?
Jag vill tala enskilt med min nya viceguvernör.
-Ja, sir. -Kom in med te.
Tycker du om te?
Nej, hon dricker inte te.
Okej. Känn er som hemma så länge.
-Kom, Nettie, så hälsar vi på folk. -Okej.
Sa han Nettie?
Som i Purpurfärgen. Jag åker hem.
Jag drar.
Jaha, hur känns det?
Det känns toppen.
Vad bra.
Jag har knappt sovit.
Jag festade hela natten efter att ha blivit omvald.
-En cigarr? -Nej, tack.
Ja, de älskar mig i den här delstaten.
Ja. Ni har gjort ett bra jobb.
Det var snällt sagt, men jag vet att du inte menar det.
Jodå. Det går bra för delstaten.
Ja, det är partiets förtjänst.
Jag vet att du står på andra sidan,
men våra löjliga lagar tillåter
att guvernören och viceguvernören representerar olika partier.
Det sätter oss i en knipa.
Det faktum att vi representerar olika partier
hindrar oss inte från att samarbeta.
Samarbeta?
Ja, samarbeta.
Vet du vad en viceguvernör gör?
Ja.
Du sitter i princip och väntar på att jag ska dö.
Men det tänker jag inte göra. Det vore för enkelt.
Tja, nog finns det en hel del som jag kan göra.
Nej, det gör det inte.
Jo, det gör det.
Nej, det gör det inte.
Jo.
Nej, det gör det inte, sa jag.
Vilken söt hund.
Han var bångstyrig, så jag sköt honom.
Du får skratta.
Fina gamla Grover.
Grover!
-Vilken sötnos. -Vad tror du om mig egentligen?
Skjuta hundar…
Hallå, pallra er in hit.
-Mina herrar, det här är Nettie Dunkerson. -Jag heter faktiskt Antoinette.
Och hon är vår nya viceguvernör.
Det här är Henry. Han blir din stabschef.
Det här är Walter. Han sköter pressen.
Och det här är Jed.
Prata med honom om du behöver prata med mig.
Du pratar inte med mig, utan med Jed.
Utöver det är det bara att du kommer i tid varje dag
och smälter in.
Resten sköter jag.
Henry visar dig var du ska vara och vad du ska göra.
Var en duktig flicka bara, så kommer allt gå bra.
Är det förstått?
Ja, men då så.
Jag ska snart ha en presskonferens.
-Du kan följa med dem. -Okej.
Jag ska visa dig ditt kontor.
Tack, guvernören.
Låt inte dörren slå dig i röven.
Där borta finns debattkammaren.
Där kommer er mamma vara ofta. Hur länge har du varit…
Ser du några svarta på väggarna?
-Inte en enda. -Fråga henne.
Fråga mig vadå?
Inget. Fortsätt du.
-Estelle. -Ja?
-Jag måste träffa guvernören. -Han är med viceguvernören.
Förbereder vi redan påskfirandet?
-Den jäveln syftar på min kostym. -Nej. Hur så?
-Den där kostymen… -Det här är viceguvernörens familj.
Jag förstår.
Vilken fin kostym.
Det var trevligt att träffas.
Varför blev jag sugen på apelsinjuice?
-Jävla… -Han hånar dig.
Ska vi fortsätta?
-Han hade inte ens läppar. -Tammy kan fixa fillers.
-Den här vägen! -Vart ska vi? Jag får ont i fötterna.
Förlåt. Det finns bål i kafeterian. Skulle det smaka?
Stället ger mig kultvibbar.
-Jisses. -Vi vill inte ha nån Kool Aid-skit.
-Jag har en egen flarra. För oss två. -Ja.
Titta. Fan!
Jag glömde den i bilen. Strax tillbaka.
-Vi ses där nere. -Vi är här annars!
Du sitter närmare mig än du trodde.
Om hon tror att hon är nåt annat än vattenbärare, så tror hon fel.
-Det är ett skämt. -Ja.
Ska hon gå från stadsfullmäktige till viceguvernör?
Oroa dig inte. Jag ska avväpna henne.
-Hon ska inte få nåt gjort. -Hur skulle hon kunna det?
Det är min plikt att få ut henne härifrån och det fort.
Vet du, enligt hennes cv är hon advokat.
Jag menar, tog hon sin examen på nätet eller nåt?
Hon studerade faktiskt på Jackson State.
Sen tog hon sin juristexamen på Harvard.
Sen återvände hon hit för att hjälpa sitt folk.
Fan, pillar du mig i röven?
Det är guvernören som gav sig på tjejer.
Sånt är inte okej.
Hennes folk står bakom henne. Vi menar allvar.
Vi är starkare än HBWCTQ-gruppen.
-Ursäkta. Vem är du? -Basil, hennes chaufför.
-Det där var bara politisk jargong. -Visst, men hör på.
Antoinette har gjort allt för att förtjäna sin post,
så vi backar henne.
Om ni vill göra livet surt för henne, så ska ni få se på fan.
Jag ger er fan om ni ger er på henne.
-Va? -Det blir ni snart varse.
-Nu går vi. -Ja.
-Jag gillar kostymen. -Den är för dyr för dig.
Det allra bästa.
Och…
…det här är ditt kontor.
Okej.
Vad trevligt. Tack.
Det här är staben. Det här är din assistent Jenna och…
Brukar inte viceguvernören utse sin stab själv?
Jo, oftast.
Varför inte nu?
Ursäktar ni oss ett ögonblick?
-Vad har jag missat? -Tja, jag har varit här ett tag, och…
Det är första gången som guvernören och viceguvernören
har haft olika etni…
…hudfärg… Nej.
Har tillhört olika partier. Just det.
Så han tyckte att det var bäst att han utsåg staben åt dig.
-Jaså? -Ja.
Det funkar inte för mig.
Det vore nog bäst.
Jag behöver folk jag kan lita på.
Vi har kollat upp din stab. Vi har gjort vår "research".
-Jag lyssnar. -Och…
Basil, din chaufför, finns i belastningsregistret.
Och…Shamika?
-Shamika. -Vad lurigt.
Hon var efterlyst vid gränsen i Cancún. Är hon här lagligt?
Självklart, Henry. Hon är född i USA.
Herregud.
Det var en grej på vårlovet.
Hon visste inte att åsnan kunde anmäla henne.
Det… Vem kunde ana det?
Vi redde ut allt. Och bara för att vara tydlig:
Basil är inte min chaufför.
Och Shamika kanske inte är världens bästa assistent,
men hon är väldigt pålitlig.
Det är det jag behöver när jag ska utse min stab.
Jag har en lista på potentiella personer
som ska kollas upp.
Sen utser jag min stab och även min stabschef.
Det är nog bäst att sitta stilla i båten.
Vad ska det betyda?
Det här är lite av en herrklubb. Det bästa är att följa strömmen.
Din stab kan sitt jobb, även jag.
Ja, men alla är lojala mot guvernören.
Vi är alla här av samma anledning.
Är vi det?
Det är min grej. Låt bli den.
Jag tänker utse min egen stab.
Och vet du vad? Jag meddelar guvernören det på en gång.
-Du kan inte bara gå in på hans kontor. -Varför inte?
-Mötet måste bokas. -Boka det, då.
Det här är er mammas kontor!
Hej.
Vad fint. Kan vi gå nu?
-Har du inte haft roligt, Lola? -Nej.
Tonåringar.
Okej!
Jag ska gå. Jag finns där ute om ni behöver nåt.
Okej.
Din stabschef vet var jag är.
-Okej, hej då! -Okej, hej då!
Stabschef?
De vill utse min stab, men jag sa att jag utser den själv.
-Bra. Sa du att du utser mig? -Vi har pratat om det här.
Det som tog oss hit håller oss inte kvar här.
Tänker du lämna mig och låta vitingarna göra mitt jobb?
Nej, jag ska utse min egen stab.
-Ingår inte jag i den? Han, då? -Herregud.
De sa att jag inte ska köra.
De kan inte köra som jag.
-Bara han klarar av att köra hög. -Bara jag.
Jag gör inget om jag inte får det du lovade.
Jag försöker bara komma in i det här, okej?
Jag slutar. Kommer du?
-Shamika! -Då slutar jag också.
Du blev aldrig anställd!
-Hej då. -Hej då.
Shamika!
Bra första dag, allihop.
Undertexter: Love Waurio