Trochu se rozehřejeme, ne? Než začneme.
Se svatbou není třeba spěchat,
protože všechny dívky jsou nezávislé.
A chlapci vždycky chtějí, aby manželky byly poddajné,
což v dnešní generaci už není tak schůdné.
Řekla bych vnoučatům,, aby se soustředila na svou kariéru.
Až si později někoho najdou, budou schopni posoudit sami,
jestli se k nim hodí.
Ale do manželství žádný spěch.
Jediné, co se mi na něm nelíbí, je, že teď nemluví.
Je tak tichý, že si musím povídat se svým mobilem.
Nejdřív tohle.
Minule jsme byli na rande u Aparny.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Seznámila se se Srinim. Bylo to pro ni víceméně zklamání.
Můžeme něco sníst.
Ano.
Cítím, že je to pro ni těžké.
Očekávání jsou příliš vysoká,
je právnička a má rozsáhlé vzdělání.
Přirozeně k sobě jen tak někoho nepustí.
Nemám čas investovat do lidí,
co nejsou na stejné vlně jako já. Bohužel se to týká i Sriniho.
Srini zklamal.
Jde o to, že jsem z nich neměla dobrý pocit.
Byli přesvědčení, že za to můžu já.
Dala jsem jim dobré nabídky.
Nevyhovovalo to rodině, včetně matky a sestry.
A byli trochu egoističtí.
Připadalo mi, jako kdyby se cítili jako střed světa
a všichni ostatní neměli úroveň. Tak jsem to vnímala.
V domě byla negativní atmosféra.
Také by měla změnit způsob vyjadřování. To se mi taky nelíbí.
APARNA
- Zdravím, Aparno, jak se vede? - Mám se dobře, co vy?
- Díky, Aparno, dobře. Co máma? - Dobrý.
Šla jsem na rande a bylo to hrozné. Pořád jsem naštvaná.
Máte z toho pocit prázdnoty, jen další promarněný večer.
Hezky se vyparádíte, máte hromadu očekávání,
že to třeba vyjde, a pak je to na nic.
Ale dál se držím toho, že potřebuju dohazovačku,
protože mně samotné to nejde.
Takže to prostě budu dál zkoušet.
Něco musí vyjít.
Co jsme spolu mluvily naposledy, dala jsem
dohromady podle vašeho profilu pár dobrých nabídek, všechno Sindhové,
dobří chlapci, z dobrých rodin.
To je skvělé.
Takže jestli máte zájem, můžu poslat podrobnosti.
No a... jak jsou staří?
Je jim 36 a 38.
Dobře, po té poslední schůzce
je tedy prověříme, jestli
jsou vážně připravení na seznámení
a počítají s prací, která k tomu patří.
Abychom měly jstotu, že se chtějí pohnout
- tímhle směrem. - Ano.
Pro Aparnu je těžké někoho sehnat,
ale přikládá velký význam tomu, aby šlo o Sindha.
Mám teď pro ni dvě nabídky.
- Dobře. - Pošlu vám je co nejdřív.
- Ano. Už se nemůžu dočkat. - Dobře, Aparno. Nashle.
Díky, nashle.
Musím Aparnu pochválit, jde z ní pozitivní energie.
Pokud to správně pochopila, pak může najít dobrého partnera.
Brzy se může vdát.
Hledání partnera je těžká práce, ale snažím se.
Děkuji.
NADIA
S Vinayem jsme asi šestkrát nebo sedmkrát někam vyrazili.
- Co se ti na filmu líbilo nejvíc? - Že jsem ho viděla dvakrát.
- Dvakrát? - Byl fakt dobrý.
Já myslel, že to, žes na něm byla se mnou.
Tak to taky.
Ve všech směrech, kde jsem předpokládala propojení,
jsme se na sto procent propojili.
A je tu hromada dalších věcí, které máme společné.
Jak je na tom Vinay ve srovnání s ostatními?
Momentálně je jednička.
Dost dobrý.
Vymysleli jsme, že zas někam vyrazíme.
Večer předtím se ujišťoval: "Ahoj, kino platí?"
"Zítra, jak jsme se dohodli?"
A já na to: "Jo, budu tam." Těšila jsem se.
KDE JSI??!
A pak nepřišel.
Zdravím, Nadio, jak se vede?
Jsem v pohodě, co vy?
Fajn. V brýlích vám to sluší. Vypadáte dobře. Roztomile.
Děkuju.
No a jak jde život?
Je půl druhé ráno, mí přátelé jsou venku a já doma.
Domluvila jsem si schůzku s Vinayem.
Vykašlal se na mě.
Neobjevil se, nezvedl mi telefon.
Volala jsem mu několikrát, psala jsem mu, nic.
Takže to...
... zanechalo takovou hořkou pachuť.
Volala jsem mu dvakrát
a nezvedl to. Neodpověděl mi ani na SMS.
A přitom říkal, že přijde.
A nakonec se neukázal.
Tak mě to pěkně naštvalo.
Teď cítím vnitřní rozpor.
- Nadio, občas se to stává. - Ano.
Možná má nějaký problém, co my víme?
Nejde někomu říct, že se vám líbí,
že ho chcete vidět, a pak se na něj vykašlat.
Musíte ho požádat, ať se vyjádří, jestli má zájem.
Jestliže jste se viděli sedmkrát,
tak je to pozitivní reakce.
Každý nápadník je potenciální partner
a je třeba brát ho vážně,
ale ve fázi namlouvání nemůžeme nikoho nutit.
Prostě mě to naštvalo.
Asi si budu muset sednout
a popřemýšlet o tom, co skutečně k Vinayovi cítím.
Přemýšlejte s mírou.
Hodně štěstí. A dejte brzy vědět, Nadio.
- Dám. - Chci co nejdřív slyšet dobré zprávy.
Tak zatím hodně štěstí.
Ano.
Když mi Sima řekla, ať se ho zeptám,
došlo mi, že má pravdu.
Nemusím po něm přece chtít žádné podrobnosti.
Stačí jen odpověď. Neobjevil ses,
nebral jsi telefon, neudělal jsi nic.
Včera večer jsem byl cvičit.
Bylo to asi 35 stupňů.
Nakonec jsem zkolaboval na vyčerpání horkem.
Dostal jsem nějakou hydratační infuzi.
Večer jsem měl horečku a nemohl spát.
Ráno jsem napsal vzkaz:
Rozhodně to z mé strany byla špatná komunikace, omlouvám se.
Neřešila bych to, ale psal jsi,
že už jsi na cestě, a pak ses neukázal.
V minulých vztazích jsem spoustu těch věcí neřešila,
třeba zrušená rande a další nepříjemnosti.
Ale čím jsem starší, tím víc si sama sebe vážím.
Vím, že za mnohé si můžu sama.
Ale vím, že když nastanou problémy,
tak to, jak navzájem reagujeme, nás může posílit i oslabit.
V tom samém týdnu jsem dostala kytici,
bonboniéru
a krabici sušenek
a na každé sušence bylo napsáno
v jiném stylu "promiň".
Velmi ohleduplné a milé.
Moc si toho vážím.
Tak se snažím mít otevřenou mysl
a dát mu ještě jednu šanci.
PRADHYUMAN
Tohle je naše svatyně.
Dole ji máme taky.
Pro božstva jsme vytvořili šatník,
vidíte, že jsme pro ně udělali oblečení.
Takže i bohové si mohou vybrat.
Jsou tu i malá ramínka.
To všechno můžou nosit.
Každý den to oblečení vyměňujeme.
Každý den mají nové šaty. Vypadá to dost dobře.
Všechny jsem je navrhnul já.
Rodina mi poskytla dostatečnou svobodu, abych mohl dělat, co chci.
Popsal bych se jako člověk s kreativní duší.
Sehnat pro Pradhyumana dobrou partnerku je výzva.
Hledám potenciální děvčata.
Dnes mám sraz s krásnou dívkou,
která za Pradhyumanem přijela až z Džalgávu.
- Včera jsem se sešla s rodiči. - Ano.
Kdy jste přijela z Džalgávu?
Včera.
- Kdy jste narozená - 1990.
1990.
Jaké máte koníčky?
Malování olejovými barvami a taky mám ráda hudbu.
- A zpíváte? - Dokonce ráno chodím na jógu...
Co jsem vás viděla, napadla mě spousta lidí.
Navrhuji vám jednoho člověka, Pradhyumana Malooa.
Podle mě se k vám bude hodit, je taky vysoký, štíhlý, udržovaný.
Je taky posedlý svým zdravím
a vy cvičíte a jste štíhlá, udržovaná, vysoká.
- Asi se k sobě hodíte. - Bezva.
Pradhyuman viděl 150 dívek a všechny je odmítl.
Není připraven na osobní setkání.
Odmítá děvčata jen na základě profilů.
Poslala jsem mu profil Snehali.
Je milá a mají toho dost společného.
On navrhuje šperky. Ona maluje.
Překvapilo mě, když souhlasil se setkáním.
Zdravím. Děkuju.
Probral jsem to se sestrou,
asi bych měl být flexibilnější a dát tomu větší šanci.
Máme toho dost podobného,
připadá mi milá, tak se sejdeme. Proč ne?
Tak co děláš tady, v Bombaji?
- Jsem z Džalgávu. - Jasně.
Je to menší město. Ale je hezké.
- Dobře. - Jo.
Předtím všechny mé schůzky probíhaly s rodinou.
Tahle je první, kdy jsme se setkali jen ve dvou.
Když jste s rodinou, nemůžete se ptát moc otevřeně.
A co děláš?
Návrháře šperků.
Takže navrhuju šperky, prodávám je…
Takže jsi studoval navrhování šperků?
Studium spočívalo v tom, že jsem měl praktický výcvik.
Navrhování a nákup šperků, taky výstavy a tak.
Praktické znalosti, hodně praktických věcí. Paráda.
Když jsem ji viděl poprvé,
vypadala jako uvolněná a milá holka, což taky je.
Vždycky je dobré, aby se druhý cítil uvolněně a abyste se
mu snažili porozumět.
Podle mě je tohle při seznamování důležité.
Hezky se s ní povídá, je s ní legrace.
Takže až dostuduješ, co máš v plánu?
- Dělám pro návrháře interiérů. - Aha.
Třeba když chtějí nějaké malby na plátně,
tak jim mohu dát přesně to, co chtějí.
Ukaž mi nějakou svou práci.
- Tohle je tvoje? - Ano.
No ne! Nádhera.
Malovat se spoustou barev je prima.
- Je to hezký. - Ano.
Jo. Miluju to.
Moc pěkné. Výborně.
Na setkání jsem se těšila a byla i nervózní,
smíšené pocity,
Ale on se dost zajímal o to, co mám ráda,
o mé umění a o to, co dělám.
Teď jsem uvolněná.
Jaké máš koníčky?
Chodím do fitcentra. Mám rád cestování, hudbu.
Mám rád filmy. Cokoli dobrodružného.
- Prima.. - Divadlo. Tyhle věci.
- Takže můj pravý opak. - Nemáš ráda dobrodružství?
Jo. Ani moc ne.
Máš ráda cestování?
Ano, cestuju ráda.
Naposledy jsem byla před týdnem v Hajdarábádu.
Mám tam sestru.
Jo, mám na to místo velmi mlhavou vzpomínku...
Jo, je to daleko.
Je to pro tebe daleko?
Z Džalgávu je to 15 hodin vlakem.
Do Džalgávu je teď docela špatné spojení,
člověk musí hledat. Jízdní řád je pořád řidší.
Je tam špatné spojení jen proto, že tam nic nelétá.
Ale no tak. Jednou bys se mnou mohla souhlasit.
- Ne, nebudu. - Nikdy jsem tam nebyl.
- Tak prosím. Dáš si kečup? - Můžeš kofein?
Jo, mám velkou spotřebu. Tak aspoň...
V životě jsem neochutnala kafe ani čaj.
- Nemáš ráda nic hořkého. - Nesnáším.
- Ne. - Máš ráda čokoládu?
Ne. Nemám ráda čokoládu.
Kdo nemá rád čokoládu?
No jo.
Nejsem si jistý, jestli duševně ladíme.
Je velmi prostá a obyčejná.
Z hlediska dlouhodobé perspektivy
bych se tak trochu bál,
jestli by tohle v budoucnosti fungovalo.
Z toho bych měl strach.
Nejsem si moc jistý, jestli v té konverzaci chci pokračovat.
Ty se vracíš 27. do Džalgávu, že?
Ano.
Tak se uvidíme 27. v Džalgávu.
Ani omylem. To ani náhodou.
To se určitě nestane.
Vzal jsem si číslo,
ale to neznamená, že jí budu volat.
APARNA
DILIP
- Aparna? - Ano, ahoj. Jak se vede?
- Moc mě těší. - Mě taky. Jak se máš?
- Dobře.. - Jo.
Poslední Aparnino seznamování dopadlo špatně
a já jsem věděla, že jí musím dát přesně to, co chce.
Seznámila jsem ji s Dilipem.
Je to Sindh, stejně jako ona, a chodil na špičkovou univerzitu v USA.
Je velmi seriózní a chce se usadit.
- Na zdraví. - Na zdraví.
- Takže jsi teď v Seattlu? - Jo.
Odstěhoval jsem se před 10 měsíci.
Celý život jsem strávil v New Yorku.
- Jo? - A pak mě to tam začalo štvát.
- Všechno? - Fyzicky i psychicky.
Myslím, že mi vybrala dobře,
protože když jsem viděla jeho profil,
došlo mi, to může pokazit jen chemie.
Je to tak. Jinak se k sobě skvěle hodíme.
- Takže tys vyrostla tady? - Ano.
Co děláš ve volném čase?
Cestuju, jak se dá, cestování není nikdy dost.
Vzrušující.
Ano, baví mě to.
Byla jsem v Ekvádoru. O víkendu letím do Kolumbie.
A pár dní nato se vydám do Panamy.
Pak jsem chtěla do Íránu ale teď to nejde.
Loni to ještě šlo, tak jsem naštvaná.
No a...
A pak chci do Pákistánu a vzít s sebou mámu,
- to je obrovský závazek. - Jo, to je…
Nečekala jsem, že to bude tak těžké,
pracovala jsem, abych se tam dostala...
Jo. No a co ty? Kam příště?
Chtěl bych do Norska…
Nesvítí tam slunce jen pět hodin denně?
Ano, proto by se tam mělo jezdit za polární září.
- Když je tam dřív tma. - Páni!
No jo.
JSEM UŽ V RESTAURACI. S KAMARÁDKAMI NA TEBE ČEKÁME! LÍBÁM
NADIA
Za ty roky jsem se naučila od takových situací nic neočekávat,
ale s Vinayem už mám vážnější vztah,
proto se mí přátelé na setkání s ním těší.
Nemůžu uvěřit, že to trvalo tak dlouho. Jako...
- Ani já ne. - A ještě takhle.
Jo, bylo nám spolu dobře. Bylo to fajn. Zrovna mi napsal.
JSEM NA CESTĚ!
Už je na cestě.
A máme spoustu věcí společných.
- To je šílený. - Jo.
- Takže je prověřený. - Jo, víceméně.
Máme na facebooku 40 společných přátel,
tak proč jsme se nikdy nepotkali?
- Ale je zvláštní, jak se to probíhalo. - Jo.
Skoro pokaždé, když jsme někam šli, bylo to s jeho přáteli.
Což je šílený, mám pocit,
že kluci holku s přáteli seznamovat nechtějí.
A tady to bylo hned.
Takže to je poprvé, co se uvidí s tvými přáteli?
Jo.
To je dost velký tlak.
Sama ho trochu cítím.
Ale taky to mám víc pod kontrolou,
protože asi bude trochu vyděšený.
Jo, to by měl.
Občas jsem měla vysoké očekávání a byla zklamaná,
ale naděje na vztah trvá.
Takže mi držte palce.
- Bylas na ostrovech? - Ne.
Nesnáším pláže.
- Cože? - Jo, nesnáším je.
Nesnášíš pláže? Kvůli písku, co všude vleze? Děsivému moři? Obojímu?
Moře miluju. Byla jsem 400 dní na lodi.
- Jasně. - Takže moře miluju.
Ale ne samotný písek.
- To je jak noční můra. - Vážně?
Nikdy mě nenuť ležet na pláži déle než tři hodiny.
Možná dvě.
Jak si představuješ 10 dní odpočinkových dní?
Jak bys strávila 10 dní?
Proč používáš slovo "odpočinkových"?
Protože jde o odpočinek. Lehnout si a... Umíš odpočívat?
Ano. Tři dny. Proč bys měl odpočívat deset dní? To je divný.
Nevím.
Říkáš si, co se děje, že neumím 10 dnů odpočívat?
Máš obavy, jestli umím odpočívat deset dní, že?
Jestli jsem v pořádku.
No jo...
Má určitě dobrodružného ducha. Je to cestovatel.
Má podnikavé povolání.
Seriózně hledá svůj protějšek. To o něm taky hodně vypovídá.
Teď, když je po všem, cítím uvolnění.
Nevěděla… nebo to tak vypadalo, jak odpovědět na otázku
ohleně odpočinku. Takže…
- Připraven odsud vypadnout? - Jo.
Nejsem žádný fanda pláží,
ale deset dní bych tam stoprocentně strávit dokázal.
Jo, byla jsem v Patagonii.
Lezla jsem na nějakou horu a měla
jeden z nejhorších zážitků.
Stala se mi fakt hrozná věc.
Byl úžasný, ale já...
Nevím, jestli tam byla chemie.
Myslím, že Sima šla do sebe a minule mě poslouchala.
Proto našla někoho, kdo svými vlastnostmi plně vyhovoval.
Jak jsem chtěla.
Ráda jsem viděla někoho, kdo byl na papíře jednorožcem.
Ale to neznamená, že jím je i v reálu.
Bože, perfektní načasování. Měl jsem hlad.
Mockrát díky. Tohle je přesně to, co teď potřebuju.
Kde ten chlap vězí?
- Myslíš, že je fakt na cestě? - Já nevím. Trochu mě štve.
AHOJ, HÁDÁM SE SE SESTROU.
NEVÍM, JESTLI TO STIHNU.
Hezký.
Co je?
Jen pitomá výmluva,
- proč to nestihne. - Ne!
Jsi v pořádku?
Nejvíc mě štve, že se na mě
vykašlal a mé kamarádky byly u toho.
Vážně trapná záležitost.
Říkala jsem si, že mu odpovím: "Víš co? Kašli na to."
Jo. Byla jsem fakt naštvaná.
Ano, jsem sama.
Jsem jako...
Jsem ve věku, kdy se mí přátelé dál rozvíjejí,
a já jsem nějak uvízla.
Mám pocit, že stojím na místě.
Pardon. Nesnáším, když mám své dny.
APARNA
Vinou své neústupnosti a tvrdohlavosti
Aparna s Dilipem nebude pokračovat.
Proto ji teď představím Shekarovi.
- Ahoj, Aparno. - Ahoj.
- Ahoj, Shekar. Těší mě. - Moc mě těší.
- Jak se máš? - Dobře. Co ty?
Fajn.
Aparna říká, že nechce právníka, ale Shekar je právník.
Má svou vlastní kancelář. Je milý.
Je chytrý. Je úspěšný.
A také má velmi pozitivní energii. Nebude se jí bát.
- Co to bude? - Já vlastně… Máte Grey Goose?
- Ano. - Tak jednou se sodou a limetkou.
- Hned to bude. - Díky.
Máš rád Grey Goose?
Jo, z nějakého důvodu mi nechutná Tito.
Je to taková má zvláštnost...
Tohle se v Texasu neříká.
- Vážně? Tito je z Texasu - Je z Austinu. Ano.
Ty ses narodila a vyrostla v Houstonu?
Narodila jsem se v Londýně a chvilku vyrůstala v Dubaji.
A pak jsme šli do USA, tedy do Houstonu...
- To je super. Byl jsem v Londýně. - Jo.
Vždycky jsem chtěl do Dubaje.
Vážně? Zvláštní touha.
Fakt? Vypadá skvěle. Líbí se mi.
Je to tam moderní, takové futuristické.
Jestli máš rád Disneyho, je to jako Disney World.
- Ano. - Jo.
- Děkuju. - Není zač.
Tak na naše setkání.
Jsem ráda, že tě poznávám. Dík, žes přišel.
A hned ze střední jsem šla na práva.
Takže jsem pak hned pokračovala třemi lety studia.
Pěkný chaos, když se tak ohlížím.
Měla jsem si dát pauzu
a počkat, až vyzraju.
- Já si dal čtyři roky pauzu. - Jo.
No a vyzrál jsi?
Jo a myslím, že jsem udělal s tou pauzou fakt dobře.
Mohl jsem hledat sám sebe.
Došlo mi, že miluju právo, tak jsem šel na práva.
Fakt ho máš rád? Opravdu?
Jsem rád, že jsem právník. Miluju ho.
To je fakt zvláštní.
A ty? Jsi ráda, že jsi právnička?
Ne, nijak zvlášť.
Jsem příjemně překvapená, jak krásně se s ním povídá.
To je přece hezké, ne?
Fakt může být někdo tak nekomplikovaný?
To by bylo zajímavé a pro mě zcela nové.
Jak si představuješ ideální dovolenou?
Hodně cestuju. Fakt hodně.
Už jsem poznala Egypt, Mauricius, Maroko i Jihoafrickou republiku.
Taky bych chtěl jet do JAR.
- Nelíbilo se mi tam. - Nelíbilo?
Ta místa pro turisty mě děsí.
- Taky jsem byla na Kubě. - Ano?
Taky jsem se kdysi potulovala po Kanadě,
je to tak pět, sedm let.
Jak se ti líbilo na Kubě?
Jestli jsem se cítila v bezpečí?
Projela jsem prakticky celý svět.
Je to dost riskantní.
My jsme se hodně báli o dívky
- co s námi jely. - A ony zase o vás.
Jo. Bylo to zajímavé. Miluju kulturu.
- To je bezva. - Ale i dost smutných věcí.
Sexuální turistika je divná.
- Co? - Sexuální turistika. Kamarádka...
- To jsem ani nevěděl. - Ano, tehdy to byl problém.
- Proboha. - Někdy po roce 2013,
všichni muži tehdy...
Bylo to prima. Zábavné rande, to povídání jsem si užil.
Vážně hezké.
A pak tam byli nějací stavaři. Ptáme se:
"Proč jezdíte každý rok až na Kubu?"
Prý: "Rozlučky se svobodou. Jsou tu levné ženy."
Podle mě je plná energie. Byla s ní legrace.
Myslím, že je to úchvatná osobnost.
Tak si říkám: "Hrůza."
Panebože. Fakt jo.
A to jsem nechala kamarádku půl hodiny samotnou.
Podle mě je to žena, od které bych se neustále učil.
Málem nás unesli.
A jednu noc málem zabili. Ale to je jiný příběh.
Ulevilo se mi. Představuje variantu,
o které si myslím, že možná nemá
všechno, co jsem chtěla,
ale víme, a já to pořád říkám a Sima to taky připouští,
že seznam požadavků není vše. Jde o setkání.
Sima mi našla dobrého chlapa.
Je dobrý.
PRADHYUMAN
Viděl jsem spoustu žen.
Byly dobré, ale nevnímám je jako potenciálně vhodné do svého života.
V téhle životní etapě se člověk často cítí sám.
Ten pocit mám i s kamarády, protože jsem
sám, zatímco oni tam chodí v páru.
V posledních dvou letech už cítím,
že bych se rád s někým usadil a vnesl do svého života stabilitu.
Protože tohle jsou konstruktivní léta života
a já bych tyhle roky velmi rád
s někým sdílel.
Jinak dost věcí nemá smysl.
KHUSHBOO, PRADHYUMANOVA SESTRA
To je tvá první láska?
- Tohle není má první láska. - Tak co tedy?
Moje první láska jsem asi já.
Jsi posedlý sám sebou.
Nejsem posedlý sám sebou.
Takže?
Jen posedlý.
Co se mimochodem stalo s tou holkou?
Snehal? Je to hodná holka, ale asi není pro mě.
Necítil jsem jiskru.
Jsi posedlý sám sebou, jak bys mohl mít někoho rád?
- Musíš tomu člověku dát... - Sám sebou?
Samozřejmě. Kdo je zahleděný do sebe, nedává druhému prostor.
Vážně?
Má sestra se vdávala v nějakých 23 nebo 24 letech.
Podle mě dost mladá.
Ale tehdy byla jiná generace.
Dnešní generace přemýšlí docela jinak.
Vše se radikálně změnilo.
Problém je, že je mi třicet
a všichni na mě tlačí, abych s oženil.
Sejdeš se v budoucnosti s nějakou dívkou?
Neuzavírám se tomu.
Jestli se ke mně bude hodit, nebudu se tomu bránit.
Ptám se lidí a oni říkají:
"Čím víc možností, tím líp."
Ale když chceš s někým být, musíš obětovat čas,
nakonec to bude partner na celý život.
Cítím z toho takovou úzkost.
Není to snadný proces. Někdy se cítím mizerně.
Každý další krok mi připadá náročnější.
Půlka života za tebou. Musíš si vybrat, jak strávíš druhou.
Ale to pořád neznamená,
že bych se měl cítit nějak pod tlakem.
Ať je dobrá i ta druhá půlka.
K čemu by bylo, kdyby mi nevyšla?
Můj plán pro Pradhyumana
zní, že by měl vědět, co chce.
Proto ho posílám ke kamarádce, která je life koučka.
Setkání a pohovor mu pomohou.
Je důležité podívat se nejdřív na problém z více úhlů,
aby člověk mohl říct: "Jo, to je ta pravá." Nebo tak něco.
Sima mi navrhla, abych se sešel s life koučkou.
A myslím, že je dobré mít i názor třetí strany,
která není emočně zainteresovaná
na téhle situaci.
Věřím, že se každý den něco naučím.
To, co člověk ví, se každý den vyvíjí,
proto na tom pracuju.
Asi by na tom měl pracovat každý.
Jdeme na to!
- Už je to týden. - Potřebuju víno.
Velkou sklenku vína, prosím.
APARNA
Pověz nám něco o dohazovačce.
Sima. Ona...
To je tahle?
No jo...
Tentokrát mě vyslechla.
Je to, jako kdyby mě rozebrala na částice
a porovnávala s těmi dvěma nabídkami.
Věříš Simě?
Toť otázka. Asi jí teď věříme víc.
Tak to cítíme.
Věříme, že naslouchá, to je nejdůležitější.
- To je moc fajn. - Jo.
A že se usilovně snaží spojit dva lidi,
kterým to minimálně na papíře ladí.
Osobní schůzka je pak prima.
- Možná ten první není ten pravý. - Jasně.
Ale ten druhý má potenciál, tak zjistím víc a uvidíme.
- Jo, asi.... - Ty se usmíváš.
- Jsem na něj fakt zvědavá. - Nemůže se dočkat.
Shekar. Byl úžasný.
- Aparna? - Jo.
- Ahoj, Shekar, těší mě. - Mě taky.
Je to taky právník.
Což je zvláštní, protože s právníky nerandím.
- To ne. - Hned mě to trklo.
Jo. Nerandím.
Je na něm zajímavé, že tu práci miluje.
Není mi nesympatický.
To je úžasný.
A ráda bych zdůraznila, že tohle
po prvním rande už něco znamená.
Jsem dost rozhodná, takže to, že fakt nevím,
že jsem se nerozhoupala, taky něco znamená.
Obvykle jsem dost rychlá, řeknu: "Ne. Jo."
Ano, občas říkám jo.
Takže žije v Chicagu.
Teď žije v Chicagu. Má tam dvě kanceláře.
Máš ráda Chicago?
- Ne, ale... - Třeba se ti zalíbí.
Počkej, to fakt předbíháš.
Jak poskočila. Už ji tlačíme k oltáři.
Než jsem se znovu napila, už jsi mě přešoupla na Středozápad.
To není pravda.
Jen se snažím přijít na to, jak ty dva spojit.
Co dál? Jsou tu i další.
Je velmi extrovertní.
Takže dělá to, co u lidí nesnáším?
Muž, se kterým mám rande, se začne bavit s někým jiným.
Něco ti řeknu.
Třeba když se baví s barmanem a já k němu mluvím.
- Tak řeknu: "Soustřeď se". - Jasně.
Ne proto, že jsem narcisistka, ale protože...
Dobře, že jsi to zmínila.
Ano, správně. Říkám: "Soustřeď se na mě. Teď trávíme čas spolu."
"Tenhle člověk není pro tvůj život důležitý."
Možná byl ze setkání s tebou lehce nervózní
a možná se snažil... udělat dobrý dojem.
- Jo. - Vypadá slibně.
Rozhodně je moc zajímavý. Chci o něm vědět víc.
Třeba když nám řekli, že je čas odejít,
vypadal smutně, takže dobré znamení, ne?
To je dobrý!
Musíš ho zase vidět.
- Asi bych ho měla vidět. - Musí ho zase vidět, ne?
No, vlastně jo. Je důležité zbavit se toho pocitu,
že je na něm něco, co se ti nelíbí,
vypadá to, že jste si sedli.
- Jo. - A to není špatný.
Sedli jste si a přitom jsi to vůbec nečekala.
- Ano. Ale je to právník... - To je bezva!
- Přesně to, co jsi nechtěla. - Ano.
- Nechtělas právníka. - Nesnáším právníky.
Mám z něj fajn pocit. Musíš ho zase vidět.
- Podívej, jak je šťastná. - Ano.
Už mě odstěhovala na Středozápad.
- Už jsem tě šoupla do Chicaga. - Jak se na tebe tvářil?
Nevím. Schválně, jestli mě chce znovu vidět.
- Byla bych otevřená. - Je to úžasné.
Jo.
Upřímně si nemyslím, že máme hodně společného,
kromě toho, že jsme právníci.
Myslím, že je velmi ambiciózní, že si jde za svým.
Má dobré vzdělání.
Ale jinak jsme asi zcela odlišní lidé.
Rozhodně máme jiný pohled na svět
a chceme v životě něco jiného.
I třeba tak jednoduchá věc jako cestování...
Já cestuju pohodově, nalehko.
Myslím...
že pro mě je dovolená prostě dovolená a pro ni
jsou to spíš nejrůznější zážitky.
Z toho, jak cestuju, by asi dostala infarkt.
Shekar neměl o Aparnu zájem,
podle něj je příliš nekompromisní.
Potřebuje někoho pozitivnějšího, kdo myslí spíš jako ona.
Už jste udělali kafe?
- Jo. - Dáš si?
- Už ho má. - Mám kafe.
NADIA
Tak jak to s tebou teď vypadá?
Byla jsem s Vinayem, párkrát jsme někam zašli, ale je nespolehlivý.
Jednou nepřišel na rande, bylo to podezřelé
a doteď mi pořádně nevysvětlil, co se stalo.
A když mi to neřekne, je ještě to divnější.
Mám pocit, že jsem starší
a už vím, co chci,
ale když potkám kluky, co pasují do mých kritérií,
nakonec se stejně ukáže, že nejsou tím, co bych chtěla.
- Protože mě neposloucháš. - Jo.
Asi je moc nezávislá,
to většinu kluků zastraší.
Taky myslím.
Podle mě jsi věnovala moc času tomu tancování
a podobným záležitostem.
To patří k mému životu.
A na tancování jste mě dali vy, než mě začneš obviňovat.
No ano, my...
Mezi Nadiou a Vinayem to nevyšlo.
Vinay není připravený na manželství.
A já mám dva nové chlapce, co se chtějí usadit.
Teta Sima mi poslala e-mailem dva lidi,
které považuje za zajímavé.
Takže... tohle je Savio.
Narozen 1990.
- Je o tři roky mladší než já. - 29.
Je to Malajálamec.
Měří 175. Instruktor tance.
Zajímá ho fotbal, Bollywood a pouliční tanec.
Narodil se v Indii a do USA přijel studovat MBA.
- Je to softwarový inženýr. - Ano.
Přestěhoval se do San Diega.
- Je to katolík. Zajímavé. - Ano, z jižní Indie.
Ale nevadí mu být s někým, kdo není.
Dobře.
Co říkáš na tohohle?
Dobře, co tam máš dál?
Tohle je Shekar.
SHEKAR JAYARAMAN
Je to Tamil. Měří 178. Je právník.
V Chicagu. Nebrání se stěhování do jiných měst a států.
Extrovert, cestuje a poznává nové lidi.
A je to fešák.
- Ano, to je. - Je hezký. Jo.
Hledá společenskou, otevřenou a aktivní ženu.
- Takže profilem zapadá. - Ano.
Jeho budoucí žena musí být feministka.
Neexistuje nic lepšího než silný ženský vzor
pro budoucí děti.
Chce podporovat kariéru své budoucí partnerky
- i rodinu a ona to má cítit stejně. - Vidíš? Velká shoda.
Jediný požadavek je, aby našel někoho, s kým...
- ... bude šťastný. - Moc milé.
- Opravdu milé. Jo. - Líbí se mi.
- Má vlastní právnickou firmu. - Ano, majitel právnické firmy.
Zdá se, že není sobecký,
že je stejně laskavý jako ty.
Nabízí to, co chceš. Měli byste se sejít.
Tak koho si vybereš?
České titulky: Petr Miklica