PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Prý jsou vaši z Guyany.
- Ano, jsou. - To je super.
GURU
To je prima. Máma je z Guyany.
Máma je z Guyany, děda z Trinidadu.
Jo?
NADIA
PIVA A KOKTEJLY
Uvědomují si vůbec lidi, co je to Guyana?
Co znamená být z Guyany? Nebo tě považují za Indku?
Pro všechny jsem Indka.
Při prvním setkání říkali: "Z jaké části Indie jsi?"
A já: "Takhle to není." A oni: "Ale vypadáš jako Indka."
A já: "Ano, ale mí předkové..."
Jak se vaši poznali?
- Dohodnutý sňatek. Takže... - Jo?
Jo, oba se tam narodili. Přistěhovali se sem v osmnácti.
Alespoň tedy můj táta. Máma o něco později.
Hezký.
Nejtěžší pro mě bylo vyjít vstříc Nadiiným preferencím.
Chlap, který je vysoký, vzdělaný, pohledný, má dobré srdce a je z Guyany.
Ale dala jsem Nadiu dohromady s Guruem.
Teď je na nich, aby zjistili, jestli jsou si sympatičtí, nebo ne.
- Připraveni objednávat? - Ano, prosím.
- Můžu dostat mimózu, prosím? - Jasně.
- Pomerančový džus. - Pomeranč? Ano.
Prima, díky.
Viděl jsem, že si objednala mimózu.
O nic nejde, když si člověk chce užít.
Proč ne?
Ale já nepiju.
No…
Tak jsme tu...
Jo.
Jíš maso?
- Snažím se to omezit. - Jasně..
- Chci žít zdravěji. - Jo.
Takže tak.
Ale...
mac se slaninou a sýrem, to zní úžasně.
Jo.
Co jsi řekl Simě, že hledáš?
No, řekl jsem jí hromadu věcí.
Já...
Jsem vlastně nebyl moc konkrétní.
- Jo. - Tak nějak.
- Pro vás. - Díky.
Nějakou omáčku, něco ostřejšího?
- Já ne. - Díky.
- Dobrou chuť.
Myslíš, že máš nějaký typ?
Myslím, že ne.
Přitahují mě lidi s dobrou povahou.
Jo.
Chápu, proč ho teta Sima vybrala.
Ale po setkání mám pocit, že se dostatečně neotevřel.
Takže...
co tě vedlo k tomu, žes oslovil dohazovačku?
Je to tradice, kterou dodržuje hodně lidí v jižní Asii.
Je to jiné, než způsob, jakým my, mileniálové, randíme v Americe.
Jako kdyby mi na ty otázky odpovídal jako právník.
Trochu mě to odrazuje.
To je tvá politicky korektní odpověď?
Ne, vlastně ne.
Jo.
Dala jsem Nadie, co chtěla, kluka z Guyany, ale nefungovalo to.
Jejich vlnová délka a chemie neladily.
Protože manželství není nic jednoduchého.
Takže jí dám jinou nabídku.
Ještě něco?
Asi už nic.
Všechno v pořádku, děkujeme.
Ani další partner jí nemusí vyhovovat,
všechno je to ve hvězdách,
ale Bůh mi nadělil práci, kterou dělám tady na zemi.
Jo, jasně.
- Ahoj. - Měj se.
- Ty taky. - Opatruj se.
PRADHYUMAN
BOMBAJ
Znám Pradhyumanovu rodinu mnoho let.
V Indii jsou rodinné hodnoty důležité.
Chtějí, aby se oženil.
Jak dostanu profily, posílám je Pradhyumanovi.
- Jak je? Ahoj. - Čau!
Ale on nereaguje.
Nevím, co chce.
Napijeme se.
- Na zdraví. - Díky.
Na zdraví a dopíjíme.
Máš zítra nějaká zajímavá rande?
V příštích týdnech?
- Teď někdy? - Možná.
Spousta těch profilů mi chodí na mobil,
ale já jsem taky hodně vybíravý.
Takže jsem pod velkým tlakem
a pořád poslouchám, proč se nesejdu.
Ale ten důvod je jinde.
Znám Pradhyumana už dlouho a mám pocit,
že to první, co na dívce vnímá, je vzhled.
- Nemyslím si to. - Já ano.
Myslím, že jo.
Podle mě najít dokonalou dívku
pro Pradhyumana bude asi problém.
Pradhyuman už hledá dva a půl, tři roky.
Nemám žádná vysoká očekávání.
Musí vás přitahovat a musí být dobrá.
Nemyslím si, že je toho moc, a nechci se uchylovat ke kompromisu.
Všichni tví blízcí přátelé jsou v manželství, ne?
Rushit a já, všichni přátelé, které vidíš kolem, mají po svatbě.
Dva přátelé v dohodnutém svazku, dva v manželství z lásky.
Jo.
Myslím, že až se Pradhyuman ožení,
život všech bude spokojenější a klidnější.
A jeho dívka ho bude usměrňovat.
Chtěla bych poděkovat té dívce, co si ho vezme,
protože momentálně mého manžela pořád někam tahá,
každý den vymýšlí chlapskou akci,
takže opravdu budu vděčná dívce, která mi vnese do života klid.
Jak se ožení, život se mi zklidní.
A taky život mého dítěte!
Budeš se o ni starat a budeš s ní.
Takže Pradhyumanovi radíš, že když se ožení,
měl by poslouchat ženu a starat se o ni?
Vždycky by to tak mělo být.
Bylo by fajn mít parťačku pro sdílení další etapy života,
ale děsí mě, že bych měl opustit svůj stávající život.
Ožeň se.
V Indii dnes může chlapec nebo dívka odmítnout svatbu.
Mají plnou svobodu a taky jí využívají.
Tak jak hladce to půjde?
Já jsem se vdávala 24. května 1983.
Bylo mi devatenáct a půl a v té době
devatenáct a půl znamenalo, že máte věk na vdávání.
Sestra mého otce viděla Anupa, mého manžela, na svatbě v Bombaji.
Řekla o tom mému otci a pak jsme měli půlhodinovou schůzku.
Po třech, čtyřech dnech musíme mít od chlapce odpověď
a taky stanovisko jeho rodiny, Tapariových, že se jim dívka líbila.
Ahoj, Joti. Jak se máš?
Naši rodiče tehdy věděli, co je pro nás dobré.
Byl to hodný kluk.
A teď jsem vdaná třicet šest let,
zlaté období mého života, a chci to i pro své klienty.
Když jsem spojila první dva partnery, cítila jsem, že jsem udělala
pro obě rodiny něco hezkého. Byl to nejhezčí moment mého života.
APARNA
Radši bych přišla do jeho rodiny a řekla: "Ahoj, jak je?"
"Ráda vás poznávám."
Navrhuji schůzku se Srinim, který přijel ze Santiaga.
Rozhodně je hezký.
Dost toho umí, ale Aparna je velmi vybíravá.
Tak řeknu rodičům i dětem, že se musí setkat
a proč přibrat rodiče,
protože jinak by nemohli své děti směrovat.
Nemusí udržovat konverzaci. Je nás šest. Zabavíme ho.
Nebude cítit tlak,
že musí být zajímavý. Stačí odpovídat na otázky.
Ne, nemusí být zajímavý.
DARRIN, APARNIN ŠVAGR
S mámou máme skvělý vztah.
Je to osoba, kterou bych si vybrala za kamarádku.
Možná, že ne prvoplánově, ale je úžasná.
Musí tě ohromit, Aparno.
Váží si všeho, co dělám, a dovoluje mi být sama sebou.
A vy jste měla dohodnutý sňatek?
- Je to už 35 let. - Jo.
Sňatek z lásky nepřipadal v úvahu.
Tak ho pozvali, aby si prohlédl dceru.
Všichni přišli, líbila jsem se a neměla jsem
právo říct, že to tak nechci.
No a vy... bavila jste se vůbec se svým manželem?
Bavila, nějakých 20 minut. Nic víc.
Ano. A o čem jste se bavili?
Jak se jmenuje, co vystudoval a co dělá.
A jestli vařím. A já vařím moc ráda.
To zní spíš jako pracovní pohovor.
Manželství je záležitost dvou rodin. Tak to je.
- Ne té dívky a chlapce. - Ano.
Propána, je to tu.
Když jsem zjistil, že se mám seznámit s rodinou,
tak nějak jsem tuhnul hrůzou.
Říkal jsem si: "To je fakt divný."
- Ahoj. - Ahoj, tady Srini.
Aparna. Ahoj. Těší mě. Pojď dál.
- To je má sestra. - Těší mě.
Prý jsem vůči lidem moc kritická.
- Jak se vede? Den se vydařil? - Byl náročný.
Ale jsem milá a laskavá a chci dát té osobě šanci.
Jak se ti líbí Houston?
Vyrostl jsem tady. Tedy v College Station.
- Vážně? - To snad ne!
Jo, tak jsme tu strávili asi deset let.
Vrátil jsem se poprvé po pětadvaceti letech.
Jak dlouho jste žili v Houstonu?
- Do 1993. - Pět.
Tehdy jsme odešli, přesně v roce 1993.
A pak jsem šla na Rice, je to ve stejné ulici.
Jasně.
Byla jsem na koleji, ale když stálo jídlo za houby,
vzala jsem kamarádky
a volala mámě: "Nakrmíš nás večer?"
A ona, že ne.
Vzpomínám, jak jsem si první měsíc jásal: "Sláva, konec indické kuchyně."
Pak jsem za měsíc přijel domů a říkal si:
"Jo, tak už chápu, co mi celou dobu chybělo."
Jo.
Je moc pohledný. Je sebevědomý. To se mi na něm moc líbí.
Snažil se, i když to pro něj bylo náročné, chovat se přirozeně
k mé rodině, zapojovat je do konverzace,
vzbuzovat příjemné pocity v každém v místnosti.
Sympatické.
- Žil jsem půl roku v Brazílii. - Ano?
- Jo. - Kdy? Pracovně?
- Ne, studium. - Aha.
Na tu vysokou jsem šel stejně jen proto,
abych mohl studovat v zahraničí.
Myslela jsem, že se Srinimu bude Aparna líbit, je milá.
K tomu hezká, vzdělaná...
Podle mě se naši celkem bez problémů srovnali s mými...
Tím myslím, že surfuju a jezdím na snowboardu,
takže samozřejmě je tu jisté nebezpečí.
Asi mě to bude zajímat i dál.
Obvykle matka pomáhá,
ale teď jako by z ní šly negativní vibrace.
"Chtěl jsem ti jen říct,"
"že zítra skáču z letadla, tak jen abys věděla."
A ona: "Nepřeskočilo ti? Lidi neskáčou z letadel."
- Říkám: "Lidi skáčou pořád." - Kristepane.
Vím, že je Sima zkušená dohazovačka,
a doufám, že na to jde správně.
Pro Aparnu by bylo těžké žít s někým, kdo je takhle lehkovážný.
Lezlo by jí to na nervy.
Jak často se spolu vídáte?
Vidíte se obden?
Vidím ji denně.
Aha.
Pro Aparnu je to těžké, protože její matka
může ovlivnit, aby změnila názor.
Musíme při tom namlouvání být potichu a trpěliví.
A říkali jsme si: “Kdy to už skončí?"
NADIA
Co si asi vezmu?
Chtělo by to spíš něco na večer...
NAMIA, NADIINA MATKA
Já nevím.
- Tohle, líbí se mi to plisé... - Krása. Ty se mi líbí.
Těšíte se na ten večer?
Jo, myslím, že to bude dobrý,
nebo aspoň bude fajn poznat někoho jiného.
Nadiina schůzka s Guruem nevyšla.
Tak jsem domluvila novou.
Vybral jsem pro Nadiu Vinaye, má velmi silné rodinné zázemí,
dobré vzdělání a je vysoký a pohledný,
a tím se k Nadie hodí. Podle mě jim to bude skvěle ladit.
- Nevím. Uvidíme, jak to dopadne. - Jistě.
- Chápete? Nechci... - Těším se.
Nemůžu se dočkat, až bude zase doma.
Až se vrátíme, musíme si sednout ke stolu.
Myslím, že vztah mých rodičů
představuje ideální vzor manželství.
Zasvětíte někomu celý život,
a i když je to náročné,
pořád na tom můžete pracovat a vyjít z problémů ještě silnější.
Asi jo. Co ty náušnice?
Nějaké menší. Ten náhrdelník je velký.
Když můj táta musel na léčení s ledvinou,
tak mu máma darovala svoji.
K té operaci došlo před třemi týdny.
Nikdy nezapochybovala,
bylo to něco, co prostě udělala.
Bylo to od ní neuvěřitelně nezištné.
V den operace mámu odváželi pryč, vezli ji na operační sál,
a ona se zastavila, aby se rozloučila s tátou.
A on se rozplakal.
Můžu jen doufat, že budoucí manžel bude mít stejnou krevní skupinu,
takže až budu potřebovat ledvinu, může mi ji dát.
HOLIČSTVÍ JERSEY BOYS
MONTCLAIR FILM
SAMBA MONTCLAIR BRAZILSKÁ RESTAURACE
Vinayi?
- Nadio? - Ahoj!
- Ahoj. Moc mě těší. - Nápodobně.
- Jak se máš? - Dobře.
- Omlouvám se za zpoždění. - Nic se neděje.
Můj první dojem byl, že dobře vypadá.
Měl na sobě bundu typu bomber.
A já si říkala: "Jo, máš dobrý styl."
Co máš rád, co je tvůj oblíbený...
- No... - ... druh jídla?
Asi tak před rokem...
... jsem se stal veganem. - Aha.
- No jo... - Ano.
Lidi k tomu většinou vede nějaká vážná historka.
- U mě to tak není. - Jasně.
Šlo čistě o zvědavost.
Jasně.
Nebude vadit, když...
- Nevyrostl jsem jako vegan. - Jistě.
- Nebyl jsem vegan 35 let života. - Jo.
Kruci, tady je ale lidí!
To je ono!
Neuvěřitelný.
Nemůžu přece sedět u večeře s někým, koho neznám.
Jsem trochu nervózní.
Chtěl jsem do toho vnést soutěž,
ale ne v tom smyslu,
že bychom byli soupeři, spíš aby to bylo hravé a zábavné.
Ano.
Myslím, že zbývalo málo.
Tohle nám zvedne náladu.
- Hod sekerou - Trocha vína...
Ty dvě věci se k sobě hodí.
Tím si nejsem jako právnička moc jistá, ale...
Jo.
To je úžasné.
Moc pěkné.
- Mám z toho dobrý pocit. - Já taky.
Bylo to...
Dělala, že jí na tom nesejde, ale chtěla zazářit.
Když vám něco nejde a chcete zazářit,
nevadí mi to, je z toho cítit sebevědomí.
Musí existovat jednodušší metoda.
Udělej tohle a pak...
Hodně mě podporoval,
jako by tušil, že mě štve, že mi něco nejde.
On to hned poznal a pomáhal mi.
Dělal to velmi nevtíravě.
Třeba to vyjde.
Tohle je můj poslední pokus.
Tak jo.
Nevěřím vlastním očím!
- To není možný.. - Pěkný.
Jako bych vydala všechny síly. Musím si chvilku sednout.
Takže tohle vyváží všechny...
Všechna dosavadní selhání.
Jsem zvědavý a zkouším nové věci.
To chápu.
Jako kluk jsem byl ten nejvybíravější jedlík.
Vážně?
Pořád nesnáším jisté věci. Týká se to třeba kečupu.
- Taky ho nesnáším. - Nepovídej!
- Přísahám! - Bože!
Když tohle řeknu, mají mě za podivína.
Ani nevím, proč ti to říkám tak brzy.
Nechci, aby sis myslela, že jsem divný.
Mám rád hranolky.
- No jasně. - Hodně rád,
ale když na ně lidi začnou lít kečup, říkám:
"Teď jste to zničili!"
"Zkazili jste to. Všechno jste zničili, chci domů."
- "Zkazili jste mi večer." - To znám.
To samé cítím i ve vztahu k majonéze.
Fakt? Ta mi nevadí! Ale v pohodě.
- Kuře s okrou. - Díky.
Skvěle, díky moc.
Jestli chceš něco ochutnat, řekni si.
Juka je jak hranolky.
Jo? Dáš si na ni kečup?
Jak se toho talíře dotkne kečup, končím.
Vystudoval jsem účetnictví,
ale teď dělám ve fitness branži. Pro Boutique Fitness.
To je skvělý. Mně matika nikdy nešla, jsem tím pověstná.
- Ptáš se mě na kamarády? - Jo. Není to moc indické, co?
Ano, ale já vlastně nejsem Indka.
Rodina je z Guyany, z Jižní Ameriky.
Mí předkové jsou Indové.
Ano, po předcích... Jo, jsi pořád Indka.
Ano..
- Tak já jsem přece taky Američan. - No ano, i já.
Zmínila jsem tu Guyanu,
ale nezdá se, že by měl problém.
Netvářil se jako:
"Musím pryč, protože nejsi z Paňdžábu,"
"takže nejsi Indka." To bylo celkem pozitivní.
- Jo. - Většinu života mi říkají Vinny.
Mně teda nepřipadáš jako Vinny.
- Vážně? - Ne.
Jo, nemám italský předky.
Jo.
Je legrace, když s někým telefonuju
a on říká: "Jo, Vinny z New Yorku." A já:
"Jo, normální Talián," ale není to tak.
"Dělám ve fitku, ale..."
Jo.
Je to tak trochu... Není to kabernet, ale jo.
Svůj úkol zvládne.
- Ano, zvládne. - Jo.
Tvá rodina na tebe vyvíjí tlak, že nejsi vdaná?
Máma pořád říká: "Děláš všechno, co můžeš?"
A snaží se mě seznamovat a já se svěřuju kamarádům
a taky zkouším aplikace...
Nevím, je to asi tím načasováním.
Vzpomínám, že když jsem přijel do San Diega, chtěl jsem se seznámit.
- No a co jsi zkusil? Nezabralo to? - Všechno.
Rád děláš sám na sebe?
- Miluju to. Vážně. - Co vlastně děláš?
Píšu knihy.
Hezký.
Jsem moderátor podcastu, dělám většinu hlavních vstupů.
- O čem mluvíš? - O čem?
Jo, to je zvláštní.
- Proč mě lidi poslouchají. - Přesně.
Pohybuje se to od produktivity po kreativitu...
Jde o nasměrování k inovaci.
Na tohle jsi expert?
Že lidi řeknou: "Musíme si ho poslechnout"?
Asi se to tak dá říct.
Až teprve před pár lety jsem vydělal
dost peněz na to, abych už nemusel žít u našich.
Je to tak.
Kariéru jsem rozjel pozdě.
A vůbec poprvé nevím, co bych chtěl dál dělat,
a taky nevytvářím žádné závazky. Je to jako pokus.
Chci vidět, kam mě povede, když nebudu mít plány.
- Zajímavé. - Jo.
Je třeba plánovat.
Chci za dvacet let sedět na gauči s někým,
kdo hledá dokonalou práci?
Chci pro sebe toho pravého. S kým můžu souznít.
Co takhle něco sníst?
Jo.
Rychle mi došlo, že není pro mě.
Neladí s mou budoucností.
Už se nikdy neuvidíme.
A když jsi řekl tetě Simě,
že nemáš preference, co ona na to?
Co kdyby předtím byly vdané, nebo měly děti?
A já povídám: "Mně je to fakt jedno."
V té době jsem je neznal. Tak proč to řešit?
Jo.
Takže kdybych řekla, že mám tříletý dítě?
Zeptám se, kdy ho uvidím.
No a když přišla a setkala se s našima...
- Jo, klasika. - Ano.
Tak se mě ptala: "Co byste ráda?"
A já jen povídám,
že chci někoho, aby to byl slušný člověk.
Mám pocit, že zase nechci tak moc.
- Ale v reálu je to těžké. - Zní to jednoduše.
Naprosto souhlasím! Jo.
- Stačí dobrý člověk. - Jasně.
Podle toho, jak mluvíš, jsi dobrý člověk.
- Děkuju. - Tak na to.
- Byla to legrace. - Jo, dneska jsem si to užil.
Všechny věci, o kterých jsem si myslela,
že jsme propojení,
fungují a k tomu je tam hromada dalších.
Potkala jsem tak jednoho, dva lidi, co nemusí kečup.
- Děkuju. - Díky.
- To neřeš, zaplatím. - Můžeme napůl.
Ne. Je to mé první rande.
- Dobře. Moc děkuji. - Není zač.
Tak teď tě obejmu. Objímám se rád.
- Já taky. Už vstávám. - Nádhera.
- Rád jsem tě poznal. - Jo.
Rád tě zas uvidím,
- když budeš chtít. - Jasně.
- Můžeš mi dát svoje číslo? - Jo.
Myslím, že Sima odvedla skvělou práci. Ví, co dělá.
Měli jsme hodně společného, ráda s ním zase někam půjdu.
- Dobře. - Tak jo.
- Parkuju tady. - Jasně. Jdu támhle.
- Ráda jsem tě poznala. - Já taky.
- Opatruj se. - Ahoj.
Dnes jste viděla Sriniho.
Co mu říkáte, Aparno? Co si o něm myslíte
a jaké jsou vaše pocity?
Srini je velmi přátelský chlapec. Je hodně...
jak jste říkala, extrovertní a veselý.
Já se zaměřuji na své cíle, jsem ctižádostivá,
ale chci to vidět i u protějšku.
V případě své vlastní životní cesty neprojevoval velkou ctižádost.
To mě trochu znepokojuje.
Jsem ochotná udělat tolik kompromisů a tolik toho obětovat
pro výběr svého budoucího partnera.
Nemám v životě čas investovat
do lidí, co nejsou na stejné vlně jako já.
To Srini rozhodně není.
Srini neuspěl.
Nikdy by nešel nikam, kde není moře.
Pořád jsme poslouchala, že si nevybral cestu.
A tím pádem to skončilo.
Je v pořádku, že to nevyšlo se Srinim,
ale když bude Aparna takhle negativistická, nesežene partnera.
- Už nechci jednačtyřicetiletého. - Teď jste řekla věk.
Ne.
Upřednostňuji lidi, co jsou o pár let mladší,
nebo v mém věku, nebo lehce starší.
Ale musíš Simě říct, jaký máš přesně věkový limit.
Nemůžeš říct o pár let starší nebo mladší. Dej jí věk.
- Třicet dva až třicet sedm. - Dobře.
Až osud dovolí, stane se to. Stane.
Jsem hlavní garant jejich svazku.
Na 100 % se to stane skrze mě.
Máme všechny typy osob na světě.
- Máme každého. - Samozřejmě.
Mám ještě pár návrhů, pošlu vám je.
To zní dobře.
Ale vím už, že není stabilní.
Její mysl není stabilní. Zjistila jsem to.
Ráda jsem vás viděla.
Rozhodně si nemyslím, že Sima chápe, co chci.
Myslela jsem, že to dokáže.
Je to přece její práce.
Samozřejmě, láska je láska. Pokaždé.
Omyl. Jenže já ji potřebuju.
Musí mi najít manžela.
Prostě mi někoho najde!
ASTROLOGICKÝ PROJEKT
JANARDHAN DHURBE, ČTENÁŘ TVÁŘÍ
Zdravím, Panditji. Jak se vede?
Jak se má rodina?
- Všichni zdrávi? - Zdraví, veselí a šťastní.
K pár klientům je dost těžké někoho přiřadit.
Jsou tvrdohlaví a vybíraví, a tak jsem si na pomoc
přibrala čtenáře tváří, kterému jsem přinesla jejich fota.
V Indii je na to celý systém. Uvidíme, co astrologové předpoví.
Chtěla bych ti ukázat jejich fotky.
Určitě.
Snad v tom udělá jasno.
Panditji, tohle je Aparna.
Když přemýšlím o Aparně,
jsem vážně unavená.
S kým dokáže být šťastná? Je to těžké.
Její tvář je ve znamení Jupitera.
Je umíněná a tvrdohlavá.
Její manžel jí bude podřízený...
a naprosto oddaný.
Bude jí tolerovat, i kdyby ho praštila.
Myslím, že přesně tohle ona chce.
Musím jí ještě usilovněji hledat partnera.
Panditji, jsou tu dva lidé...
Nadia a Vinay.
Už jsme je seznámili.
Pověz prosím: hodí se k sobě?
Budou šťastní? Máme pokračovat?
Uděláme, co řekneš.
Nadia a Vinay.
Jejich cesty se spojí...
a ona je předurčena...
aby porodila dvojčata.
To bylo vážně velké požehání.
Držím palce.
Doufám, že to vyjde.
Hele, Panitji, hoch je z Bombaje.
- Jak se jmenuje? - Pradhyuman.
Už od svých 17, 18 let chtěl pracovat.
Je předurčený k tomu, aby si založil firmu.
Od 32 let bude osud na jeho straně.
- A co manželství? - A manželství...
Je to tvrdohlavý kluk.
Tvrdohlavý a umíněný. Taky arogantní.
Ale...
Příští rok se ožení.
Příští rok se ožení a jeho žena bude ze severu.
Bude krásná, chytrá a talentovaná.
Je předurčen být šťastný.
Překvapilo mě,
že už je připravený.
- Prima, Panditji, díky. - Rád se stalo.
Jestli je to jeho osud, tak se to stane.
Musím tvrdě pracovat, protože Pradhyuman nikam nespěchá.
Jen se modlím k Bohu, aby se mu rozsvítilo a rozhoupal se.
- Pizza. - Jo, mockrát díky.
PRADHYUMAN
To panýrované miso ze včerejška...
Chutnalo ti?
Tak kukuřice byla moc ostrá.
A měl bys víc zapracovat na prezentaci.
- Vážně? Blbost. - Sleduj, jak se prezentuju já.
Blbost.
- Blbost? - Můžeš se ode mě učit.
Já od tebe?
Dřív jsme se se sestrou dost hádali,
ale vždycky jsme měli dobrý vztah,
záleželo jí a mě a mně zase na ní,
pořád to tak je.
Jsem vdaná už 12 let, Pradhyumane.
- Sakra. - A ty se musíš oženit.
- Jo. - Je nejvyšší čas, ne?
- Souhlasím s tebou. - Představ si…
Ale radši bych byl s někým, s kým se mi chce být.
Proč myslíš, že ti to zatím nevychází?
Ta osoba mě nepřitahuje, co mám dělat? Tak poraď. Co?
Myslíš, že přitažlivost se točí jen kolem vzhledu?
Ne, už jsem říkal, že člověka přitahuje spousta věcí...
Musíš cítit touhu se s ní bavit.
Touhu dozvědět se o ní víc.
- Být zvědavý na... - Když se s ní nesejdeš,
tak čtyřikrát, pětkrát, jak poznáš, že tě ta osoba přitahuje?
Když se s někým setkáš poprvé,
máš ho chtít vidět i pak. To jsem necítil.
Třeba to chce čas, taky trvalo, než jsem se Yogeshovi otevřela.
Dokonce i teď si myslím, že jsem občas rezervovaná,
ale všechno chce čas.
Není nutné, aby se ten druhý otevřel na druhé schůzce.
Jde o přitažlivost.
Obecně mám pocit, že ti jde o vnější přitažlivost.
Že ses k tomu prostě upnul
a nechceš se vymanit z toho vzorce přitažlivosti.
- Jo. - Z "bubliny" přitažlivosti.
Jo, jde ti vážně o přitažlivost.
Jenže ta pomine.
- Proč se k tomu upínáš? - Vážně?
- Jo. - To je blbost.
Není to blbost. V tomhle směru mi věř.
Pradhyumane,
když už se k tomu chceš postavit vážně?
Nedíváš se na to správným pohledem.
České titulky: Petr Miklica