Фрейдіс!
ВІКІНГИ: ВАЛЬГАЛЛА
КОНСТАНТИНОПОЛЬ
Романос усе мені розповів.
Ти хотіла лише дитину.
Від початку нашого шлюбу було зрозуміло, що він не здатен мати дітей.
Він пробував з іншими дружинами.
Ми обоє погодилися, що ти найкращий вибір для батька.
Ти ніколи не хотіла, щоб я мав усе.
А ти ніколи не хотів мене, як дружину.
Я мала використати твої апетити, щоб отримати те, що мені було потрібно.
Як щодо моїх людей?
Маніакес передав твій суд церкві.
Наш патріарх проведе його.
Він знає, що твої варяги не підуть проти церкви, навіть заради тебе.
Він також знає, що в такому разі я не зможу помилувати тебе.
Вибач, Гаральде.
Я не хотіла, щоб усе так склалося.
Не ти завела мене в цю пастку.
А моя жадоба.
Потрібно більше світла.
Це місце має сяяти!
Вона не бачила їх більше семи років.
Жодних ознак майбутнього короля?
Було б неймовірно гарною ознакою, якби нащадок народився під час прибуття Канута.
Для тебе це буде шоком, мамо, але ти не можеш контролювати все.
Ну, знаю, що не можу, але є трави, які прискорюють пологи.
Ти ж не серйозно.
Королево Альфґіфу! Флот Канута! Він тут.
Ну, чого поставали, повертайтеся до роботи.
Він прибуває.
Холодної води!
Добре повернутися на землю вікінгів!
І навіть ще краще бути в Каттеґаті!
Король Канут!
Хай Бог благословить вас усіх!
-Ваша Високосте. -Дуже вам дякую.
Батьку, вітаємо в Каттеґаті.
Свене, це королева Емма,
а це твій єдинокровний брат, Гардекнуд.
Дякую, що влаштували теплий прийом, королю Свене.
Будь ласка, королево Еммо.
Вітаємо, Гарде.
Батьку, це моя дружина, Катла.
Мілорде й міледі, це честь для мене.
Добре нарешті зустрітися з вами, Катло,
і, може, я ще зустрінуся з онуком перед від'їздом.
Зроблю все, що зможу, мілорде.
Ваша Високосте, вітаємо в Каттеґаті.
Ми раді бути тут, Катло.
А хто ті нормандці?
Це сини Емми від її першого шлюбу,
Альфред і Едвард.
Ви привезли їх сюди?
Бачу, ваш візит має ширшу мету.
Має.
Де ваша матір, королю Свене?
Чекає на нас у великій залі.
З нетерпінням.
Може, ви покажете моїм двом хлопцям і Гардекнуду Каттеґат,
доки я виказую їй свою повагу?
Ходімо. Почнемо з найстарішої частини Каттеґата,
де, як кажуть, ховається вельва, якій уже більше 100 років.
Хто така вельва?
Відьма!
Відьма-вікінг? Яка жахлива ідея!
Так тримати.
Гляньте, скільки в нас!
Побенкетуємо вдома рибою?
От зачекай, доки вони побачать, скільки ти наловив.
Готуй швартови!
Сьогодні ти будеш героєм усієї Гренландії!
Сушіть весла!
Акі, ви великий морський капітан.
Нагадуєте мене, коли я був молодшим.
Це найбільший комплімент, на який здатен батько.
Тоді це честь для мене.
Де наш інший човен?
Люди вашого батька узяли.
Хто?
Ланґ і Вілфіл, відразу після вашого відплиття.
Тоді все добре. Вони знають, що роблять.
Вони не мали права брати його без дозволу.
Ти казала, що хочеш допомогти нам.
Лише рибою нам не прогодуватися, треба мати товари на продаж.
Ведмеже хутро, тюленячі шкури, бивні нарвала,
щоб можна було продати торговцям.
І це все завдяки тобі, доню.
Ходімо, Гаральде! Розкажемо бабусі, як ти впіймав ту велетенську рибу.
Є дещо, що я маю показати вам.
Наш замок зламано.
Половину наших припасів підмінили таким чином.
Хто зробив це?
Усі.
Не дивно, після того, що вони пережили.
Якщо затримаємося,
для нас уже нічого не лишиться.
Віднині ми охоронятимемо наш склад.
Скажіть іншим.
Час нам вирушати.
Королево Еммо, вітаю в моєму домі.
Королево Альфґіфу, я вдячна за вашу гостинність.
Мій чоловік невдовзі приєднається.
Я прошу прийняти мене першою.
Ваш візит — честь для нас.
Боюся, тут геть не так, як у Лондоні.
Усе так, як я й сподівалася, навіть краще.
Справді.
Канут помирає.
Про цей факт відомо загалу?
Ні.
Ви одна з небагатьох.
Щоб ділитися цим зі мною,
ви маєте бути або дуже довірливою, або наївною жінкою,
але ж я знаю, що це не про вас.
Я сказала вам це, щоб ви сповна цінували причину його візиту
і не марнували його на дрібні чвари.
Дякую.
Ми обоє маємо синів у черзі на його трон,
і я не сумніваюся, що ви так само сильно, як і я, прагнете успіху для них.
Так і є.
Чи відомі вам плани Канута щодо наслідування?
Ні, лише його намір використати свою владу, щоб гарантувати,
що під час передачі престолу не проллється кров родини.
Дуже схоже на нього.
Так, у цьому він весь.
А як ви почуваєтесь?
Мені бракуватиме його.
Це велика зала…
Повернися!
…дім Раґнара Лотброка, Бйорна Залізнобокого та Івара Безкосного!
Саме тут я об'єднав великі армії вікінгів півночі,
перш ніж рушати на Лондон!
Саме тут наші предки століттями творили історію,
обговорювали бізнес, політику,
закони та амбіції.
Навіть ти, Альфреде, маєш зв'язок із цим місцем.
Ролло, перший герцог Нормандії.
Саме так. Я привіз вас сюди…
щоб ви черпали натхнення з цього місця.
Це місце героїв.
Це й мене стосується?
Вона та сама вельва?
Ну, дивлячись у кого запитати.
Ні.
Це королева Альфґіфу,
матір короля Свена
та регентка Норвегії.
Це її зала…
і ми викажемо їй нашу повагу.
Друзі, ми чудово порибалили цього тижня,
і скоро повернуться Ланґ і Вілфіл із ведмежим хутром,
шкурами тюленів і бивнями нарвалів, щоб ми знову могли почати торгувати!
Дякую вам, люди з Йомсборґа, не лише, що поділилися вашими човнами,
а й за допомогу нам у відбудові наших ферм і домів.
І знаю, що дехто з вас дуже зблизився.
Мені неймовірно радісно бачити, як дві людини стають однією родиною.
І ми завжди будемо частиною цієї родини,
ми дякуємо богам, що змогли поділитися з вами в скрутні для вас часи.
-Так. -У цьому наша суть.
Але ми відпливаємо завтра.
Ми більше не можемо чекати.
На нашому човні чотири вільних місця.
Якщо хтось хоче приєднатися до нас, скажіть мені зараз.
Фрейдіс, можна Сіґне приєднається до нас?
Якщо вона хоче.
Хочу! Дякую.
Ти запитуєш гренландців, чи вони хочуть покинути Гренландію?
Це як питати рибу, чи вона хоче покинути океан.
Це наш дім. Ми не хочемо полишати його.
Невже?
Ви всі хочете лишитися?
Я б теж хотів приєднатися.
Що ти робиш?
Я відмінний моряк і завзятий працівник.
Я теж хочу.
Ви покинете ваші родини, ваші домівки заради порожніх обіцянок?
Я теж хочу, Фрейдіс.
Маніакес розпитував нас про твої стосунки з імператрицею.
І що ви сказали йому?
Що нічого не бачили.
Добре. Продовжуйте казати йому це.
Це правда.
Гаральде, ми завжди були вірні тобі й завжди будемо,
але на певному етапі правда стане відомою.
Я завжди просив у вас лише одну річ… вашу довіру.
І я знову прошу про це.
А ти хоробрий чоловік, якщо так близько підійшов до мене зараз.
Будь ласка, спробуй убити мене.
Це лише посилить звинувачення проти тебе.
Що тобі потрібно?
Я знаю, що ти спав із імператрицею.
Це злочин проти імперії, за який вас обох можна стратити.
У тебе немає доказів.
Це лише питання часу,
і коли я матиму їх, імператриця й всі твої вірні варяги,
які брехали, щоб захистити твою таємницю,
приєднаються до тебе на ешафоті.
Ти кинула виклик моєму лідерству.
А ти насміхався з мого.
Ти скористався моєю щедрістю й поводився зі мною, як із дурепою.
Тобі добре відомо, якщо ми затримаємося,
то залишимось тут назавжди.
Ти вкрала в мене моїх людей!
Вони не твої в'язні!
Не тобі визначати їхню чи мою долю.
Я залишаю тобі мій другий човен і насіння на весну.
Що це? Доброчинність?
Так. Не хочу, щоб моя мати померла через твою впертість.
Алексій, милістю Божою архієпископ Константинополя,
Нового Риму, та вселенський патріарх.
Гаральде Сіґурдссоне, ви постали перед цим судом Божим,
звинувачені в найбільш мерзенному зі злочинів —
убивстві нашого любого та великого імператора Романоса Арґіроса.
Я не вбивав його.
Я любив Романоса всім своїм серцем.
Я провів із ним більше часу, ніж будь-хто тут.
Якби я хотів убити його,
нащо мені робити це на вечірці, повній свідків?
Там була жінка, що вбила його.
Ця жінка, яка, як ви кажете, вбила Романоса,
можете описати її?
Вона носила золоту маску, що закривала обличчя.
Якого кольору було її волосся?
Ви можете сказати, який костюм на ній був, які коштовності,
щоб ми могли вистежити її?
Мої люди вже вистежують її.
Святий отче, я був звинувачений у найбільш мерзенному зі злочинів
чоловіком, що заздрить моїм успіхам,
чоловіком, якому найбільш вигідний мій занепад.
Хай він наведе хоч одну причину, нащо мені було вбивати людину,
яку я захищав, як брата, останні сім років.
Одне слово… амбіції.
Ми всі маємо амбіції.
Не такі, як у вас.
Не амбіції вікінга.
Йому було замало стати спатарокандидатосом.
Він жадав більшого — бути імператором.
І йому з цим допомогла жінка, яка вступила з ним у змову
проти свого чоловіка…
та спала з Гаральдом, коли робила це.
Імператриця Зоя.
Тиша!
Ви висловили серйозні звинувачення,
які вимагають судити не одне, а багато життів.
Ви можете навести докази перелюбу?
Приведіть його.
Я представляю вам одного з варязької варти Гаральда Сіґурдссона.
Скажіть мені, ви служили Гаральду Сіґурдссону сім років.
Так. Він великий лідер.
Чи коли-небудь цей великий лідер просив вас
покривати той перелюб, у якому його звинувачують?
Ні. Ніколи не бачив нічого такого.
Ніколи?
Подумайте як слід.
Я знову запитаю це у вас.
Чи злягався Гаральд Сіґурдссон із імператрицею Зоєю?
Я відповім на це.
Так.
Але все було не так, як описує Маніакес.
Кохання не має стосунку до цього.
Це сталося проти її волі.
Я позбавив її цноти!
Мої люди сказали правду.
Вони не знали про мій злочин.
А ваша зустріч із імператором?
Коли Романос дізнався про зґвалтування, то напав на мене, і я вбив його.
Ви розумієте, що скоїли не один, а два великі злочини —
вбивство й зґвалтування, і зізналися в обох?
Розумію.
Своїм указом я виправдовую імператрицю та інших,
але, Гаральде Сіґурдссоне, я прирікаю вас до найжахливішої смерті,
страти на очах ваших побратимів.
Хай ви вічно горітимете за свої гріхи в пеклі.
Отже, це той знаменитий Каттеґат?
Куди я прибуду принцом, а поїду королем.
Я бачив по його чоботах, що він бреше.
Батьку!
Сину, радий тебе бачити.
Лише погляньте, яким сильним ти виріс.
Битви з вендами надали мені сил.
Королево Еммо, я бачив вас ще хлопчиком і думав,
що ви були найкрасивішою в світі жінкою.
Як виявилося, мої спогади не помилялися.
Бачу, що він увесь у батька!
Заяча Лапо!
Матінко, хочу познайомити тебе з…
ярлом Ґодвіном з Вессексу.
Ми з вашою матір'ю вже знайомі.
На жаль, так.
Мілорде, міледі.
Як було в Данії?
Повчально.
Бачу, що мої діти благословенні їхнім спадком вікінгів.
Я вивчив гарний урок, що назавжди лишиться зі мною.
А Ґіта?
Вона повернулася до Англії разом із дітьми, міледі.
А де мій батько? Він не приїхав із вами?
Ваш батько помер, мілорде.
Він відійшов саме перед нашим від'їздом.
Вилобородий мертвий?
Він хворів?
Ні, він…
Це сталося раптово, Ваша Високосте,
але очікувано, зважаючи на його вік та обставини, у яких він опинився.
Але він був не сам.
Його онук був поруч із ним до останнього його подиху.
Ну, дякувати Богу, що ви були з ним.
Ви обоє.
Хай його душа спочине з миром.
Амінь.
Гадаю, цих покоїв достатньо для чоловіка вашого статусу.
Зважаючи на наше минуле, я не здивований.
Я ніколи не забуваю зрад.
Ще дещо…
доки ви мій гість,
я наказую, щоб ви трималися подалі від мого сина.
Боюся, ви не можете наказувати мені, Альфґіфу.
Я більше не слуга,
а член королівської родини через шлюб.
Більш того, я не зміг би виконати ваш наказ
через мою унікальну здібність.
І що це?
Завжди бути з переможцем.
Едмунд не здолав би Канута, тому я був із Канутом.
Вам не здолати Емми, тому я з королевою Еммою.
Але Заяча Лапа, за належної допомоги…
може здолати будь-кого.
І ви той чоловік, що допоможе йому?
Гадаю, я візьму інші покої.
Ви тут…
…заради родин!
…заради родин.
Ви тут…
…заради вашої честі!
…заради вашої честі.
Ви тут…
бо ви вікінги.
Тієї ночі я став вікінгом.
Радий бачити тебе, гренландцю.
Радий бачити вас, королю Кануте.
Без тебе все могло обернутися інакше в Лондоні.
Для нас обох.
-І що стало з твоєю сестрою, Фрейдіс? -Фрейдіс.
Я не певен.
Вона поїхала до Йомсборґа, але він зараз порожній.
Що сталося?
Чума чи якийсь напад.
Шкода чути це.
Вона врятувала життя мого сина Свена, коли вбила Олафа.
Вона вбила Олафа?
Ти не знав?
Де ти був усі ці роки?
На Русі. У Константинополі.
Африці. Сицилії.
Я служив у варязькій варті Гаральда.
Отже, він полишив свої амбіції стати наступним королем Норвегії?
Боюся, це відомо лише йому.
Що привело тебе сюди?
Я шукаю корабель і команду, щоб попливти на захід,
аби знайти землю, яка, як на мене, там.
Я пригадую, що ти нічого не просив у мене за те, що зруйнував лондонський міст.
Дозволь мені дати тобі корабель
та команду від мого імені.
І хай твоє відкриття принесе славу всім вікінгам.
Мандрувати від вашого імені буде честю для мене.
А як щодо вас? Чому ви повернулися до Каттеґата?
Пам'ятаєш ту нашу розмову про тіні наших батьків?
Так.
Я зібрав своїх синів тут, щоб побачити, хто вийде з моєї.
Ні.
Бачив своїх друзів?
Думав, ти такий розумний, але невдовзі тебе вб'ють,
й ім'я Гаральда Сіґурдссона кане в небуття.
Наполегливо раджу вбити мене зараз,
бо якщо чекатимеш на мою страту,
обіцяю, я заберу тебе до пекла разом із собою.
Я можу почекати.
Ще ні, друже мій.
Ще ні.
Ми всі готові до відплиття?
Так.
Еріку?
Готуєтеся до завтрашньої мандрівки?
Так.
Я хочу попросити про послугу.
Я сподівався, що ви переконаєте Фрейдіс
затриматися тут на довше.
Ми обоє знаємо, скоро погода зміниться,
і що довше ми лишаємося тут, то важчою буде подорож.
Слова справжнього морського капітана.
У вас зарубка на корпусі.
Що?
Певно, пошкодили, коли швартувалися.
Де?
Куди ми йдемо, дідусю?
Ми вирушаємо в мандрівку, щоб усіх урятувати? Готовий?
-Так. -Добре.
НА ОСНОВІ СЕРІАЛУ «ВІКІНГИ» ЗА МАЙКЛОМ ГЕРСТОМ
Переклад субтитрів: Віталій Данмер