Stígr, ai ucis vreodată un om?
Da.
De ce întrebi?
Nu te-am văzut luptând astfel.
Fiecare luptă e diferită.
Faci ce trebuie când e necesar.
Freydis. Aud plânsetele pentru morți.
Sunt prea slăbită să fug, dar nu prea bătrână să lupt.
Lasă-mă în urmă cu un topor și salvează-i pe ceilalți.
Nu. Nu las pe nimeni în urmă.
Binecuvântează această misiune divină de beatificare și convertire, Doamne!
Binecuvântează vasul Tău sfânt.
Călăuzește-l în munca sa de convertire a sufletelor la Împărăția Ta…
Ajunge!
- Slujba nu poate fi grăbită. - S-a terminat!
Catapultele sunt nepăzite și ard morții.
Câți au rămas?
Am numărat 20.
Ar putea fi mai mulți, dar sigur sunt slăbiți.
Atunci, se pare că am ajuns la țanc.
Da. Într-adevăr, am ajuns la țanc.
Deschideți butoaiele!
Azi venim să eliberăm corpul tatălui meu de robia sa pământească.
Din pământul păgân din care a strigat după dreptate timp de șapte ani lungi.
Astăzi veți încheia această misiune de a pune capăt păgânismului.
Astăzi veți distruge Jomsborgul!
CONSTANTINOPOL
Este marele Harald Sigurdsson! Dorești să ni te alături?
Să mă alătur la ce?
La hărțuirea generalilor tăi?
Nu pari că ai nevoie de ajutorul meu.
Cred că ți-e frică să lupți cu mine.
Să-mi fie frică? De tine?
Mi-e frică doar de ce ar face împăratul
dacă ar rămâne fără al doilea cel mai bun general.
Într-o zi, vikingule, limba ta ascuțită n-o să fie îndeajuns să te salveze.
Mai vedem.
- Bună dimineața! - 'Neața!
Am aprobat noii recruți pentru Garda Varangă.
- Sunt gata să-i verifici. - Spatharokandidatos, pot vorbi cu tine?
Bună dimineața, împărăteasă!
Am nevoie să mă conduci la odăile mele.
Nu acesta e drumul către odăile tale.
Ce faci?
Știi.
E periculos.
Iar tu ești Spatharokandidatos,
al doilea cel mai puternic om al Imperiului.
Arată-mi ce vrei!
Spune-mi ce ai nevoie!
Te vreau.
Împărate, vă pot ajuta?
O căutam pe împărăteasă. Mi s-a părut că-i aud vocea.
A fost aici,
dar cred că s-a întors în încăperile ei.
De fapt, te așteaptă în grădină, împărate.
Am însoțit-o eu acolo.
Mulțumesc, Harald.
Am luptat alături de tine ani întregi.
Te-am urmat întotdeauna,
dar ăsta e cel mai periculos lucru pe care ni l-ai cerut.
Nu vă cer nimic.
VIKINGII: VALHALLA
GRECIA
Ocupă-te de călugăriță!
Oprește-te! În numele lui Dumnezeu, nu!
Cum te cheamă?
Niketas.
Vrei să spui o rugăciune la morminte?
Nu. Vino să mănânci! Sigur ți-e foame.
Putea să te omoare.
Nu știm asta.
Nu mă joc de-a Dumnezeu, speculându-I intențiile.
Dumnezeu te-a salvat?
Poate că El te-a trimis.
Aș fi ultimul pe care l-ar trimite.
Ești rănită. Trebuie să te bandajez.
O fac eu. Adu-mi o cârpă și niște băutură.
Băutura.
Ce fel de călugăriță ești?
Una însetată.
Mă cheamă Tamar.
Leif.
Când ești gata,
te duc în cel mai apropiat oraș, ca să fii în siguranță.
Dac-aș fi căutat siguranța, n-aș fi fost aici.
Dumnezeu nu-și trimite slujitorii în locuri călduțe și confortabile.
Am un scop aici.
Să refac această casă a Lui.
Dacă n-ai nevoie de ajutor, îmi văd de drum.
Dar am nevoie de ajutor.
Din cauza rănii, nu pot căra apă pentru mortar.
Izvorul e-n spatele bisericii, iar ziua nu se face mai lungă.
Propun să începem.
Pentru ce-s alea?
Jertfe pentru zeii lor și avertismente că înăuntru se află moartea.
Ce ciumă oribilă a dat peste ei?
Nu ciuma. Eu.
Împrăștiați-vă! Căutați supraviețuitori!
„Păstrătoarea Credinței.”
Ar trebui să-l căutăm pe tatăl tău.
Nu pleacă nicăieri.
Ăsta a fost toporul tatălui meu.
Am găsit pe cineva.
O caut pe femeia pe nume Freydis.
A murit.
A murit din cauza bolii.
Recunoști toporul ăsta?
Este toporul lui Olaf.
Am fost acolo când Freydis l-a omorât.
Ce s-a întâmplat cu corpul lui?
Este în afara porților.
În Valea Morților, alături de ceilalți creștini pe care i-a omorât.
Valea Morților.
Acum o să mă duci acolo.
Luați-o!
Unde te duci?
În Corfu.
Și ce cauți acolo?
Un om.
Ce legătură ai cu el?
Pui multe întrebări.
Putem întreba pe rând.
Ce fel de călugăriță bea și se pricepe la zidărie?
N-am fost mereu călugăriță.
Ai fost zidar?
Soțul meu a fost. Am învățat de la el.
Am muncit împreună într-un oraș din sud.
E rândul meu. Omul pe care-l cauți?
Un cartograf.
Ce vrei de la el?
Un răspuns la necunoscut.
Când eram mic…
tata m-a luat într-o călătorie spre nord.
Corabia a fost deviată din cauza furtunii.
Dimineață, când norii s-au risipit, am văzut ceva la orizont.
O linie de copaci înalți, aurii la răsărit.
Eu sunt din Groenlanda. Nu mai văzusem copaci.
Când m-am dus să-i spun tatei…
pământul dispăruse și eram singurul care îl văzuse.
Multă vreme, stăteam treaz noaptea
și încercam să-mi amintesc cum arăta.
Îi descriam surorii mele, ca să păstrez imaginea vie în minte.
Dar, în cele din urmă…
am ajuns să cred că fusese o închipuire.
Vrei să știi dacă e real?
Da.
Și unde e el acum?
Cine?
Soțul tău.
Evident, nu e aici.
Ne mai trebuie pietre.
Calul meu!
Ei bine?
Nu mai e mult.
Cred că minți.
Lordule Magnus!
Repede!
Mișcă-te! Repede!
Este Olaf.
O tăblie. Scrisă în latină.
Avem două corăbii. Grăbiți-vă!
„Nerozia tatălui continuă să trăiască în fiu.”
Este o capcană.
N-au plecat din Jomsborg!
Am căutat peste tot.
Nu peste tot, nu morții! Înapoi în Jomsborg!
Haideți!
Freydis!
Vâsliți acum!
Mai repede!
Haideți, copii! Urcați! Stați jos.
Haideți! Vâsliți!
Mai repede!
- Urcați! Haide! - Mai repede!
Vin!
Vâsliți!
Mai repede!
Vâsliți!
Mai cu vână!
E prea târziu să te predai acum!
L-oi fi omorât tu pe tatăl meu, dar de mine nu scapi!
Oamenii tăi vor fi obligați să-ți plătească păcatele.
Nu mă predau ție, Magnus!
Te distrug!
Acum!
La stânga! Mult la stânga!
Freydis!
Trebuia să mă lași să-l omor.
Ca să dormi fără griji?
Te-am împiedicat să-l ucizi
căci iertarea e darul lui Hristos.
Ei bine, aici…
darul ăsta o să te omoare.
Nu crezi în Dumnezeu? Sau în vreun zeu?
Am văzut mai multă moarte și ură cauzate de religie decât de orice altceva.
N-am întrebat despre religie.
Ci despre Dumnezeu.
O forță mai puternică decât tine.
Mai înțeleaptă decât tine.
Capabilă de iertare.
Orice zeu capabil să mă ierte ar fi un netot.
Și nu venerez netoți.
Cu toții purtăm povara greșelilor noastre.
M-a părăsit. Soțul meu.
M-a părăsit fiindcă…
am omorât copilul nostru.
Când era plecat…
atacatorii ne-au asediat satul și au omorât mulți oameni.
Când au ajuns la casa noastră, m-am ascuns sub podea cu fiul nostru.
Avea doar câteva luni.
Și trebuia să plângă.
Bebelușii plâng.
Ca să-l fac să tacă…
i-am…
acoperit gurița cu mâna mea.
Dar oamenii nu plecau.
Iar el nu se oprea din plâns.
Așa că am apăsat mai tare.
Când au plecat, într-un final, eu eram în viață.
Dar copilul meu era mort.
Soțul meu a încercat să mă ierte, dar n-a putut.
Nici oamenii din satul meu.
Crezi că…
dumnezeul tău te-a iertat?
Nu.
Cred că m-a ajutat să mă iert.
Tostig! Harold!
DANEMARCA
Haideți! Să sărbătorim!
Ne-am adunat aici…
sub ramurile copacului originii…
pentru a-i mulțumi pentru protecția împotriva wenzilor.
Strămoșii credeau că din rădăcinile lui a crescut tot ce știm și iubim.
Mai știți poveștile despre marele pom al vieții?
Acesta este acel pom.
A suferit multe lucruri, la fel ca noi, oamenii…
și are rădăcini adânci și puternice așa ca noi.
Să fie o lecție pentru noi toți!
Vino!
Haideți, băieți!
Bunicule!
Gytha!
Iarl Godwin.
Bun-venit în Danemarca!
Regele Knut a reușit să obțină binecuvântarea Papei
pentru trei regiuni din sud care sunt disputate cu wenzii.
Cuvântul lui și cel al Bisericii apără această înțelegere.
Excelent.
Spune-mi, l-ai întâlnit pe Papă?
Da.
Și e un om masiv?
Suficient de înalt și greu.
Și ce fel de topor folosește în luptă?
Unul mare, ca al meu, sau unul mic, de mână?
Sau poate că e spadasin.
Observația dv. este corectă, dar wenzii sunt acum creștini
și nu vor putea să reziste presiunii pe care Biserica o poate face
dacă nu-i respectă dorința. Fiul dv. înțelege asta.
A făcut un pact bun.
Un viking la Roma.
Întâlnindu-se cu capul Bisericii creștine.
Mi-ar fi plăcut să văd asta.
V-a reprezentat poporul bine.
La fel și tu, mi s-a spus.
A luptat ca un viking.
Sunt recunoscător pentru multe lucruri.
O soție care e vikingă…
și doi fii puternici din același neam cu dv.
Și ce părere ai de nepotul meu?
Se crede moștenitorul tronului Angliei.
Luptă ca un rege,
dar cunoaște foarte puține despre Anglia și va avea concurenți.
Sunt pregătit pentru ei.
Și-l am ca îndrumător pe Godwin.
Am luptat cu vitejie, întreabă pe oricine.
Regele nu trebuie să fie doar viteaz, ci și inteligent.
Un adevărat rege le-ar fi anticipat atacul
și ar fi pus santinele.
Și trebuie să fie mai dur.
La vârsta ta, tatăl meu era regele Danemarcei.
Era un rege sărac, iar țara suferea.
Și, deși era evident că eu puteam fi un conducător mai bun,
n-a vrut să renunțe la tron.
Aș fi putut să-mi aștept rândul, cum am fost sfătuit,
dar am ales o altă cale.
L-am omorât.
Dacă chiar vrei să conduci, trebuie să fii mai dur.
NORMANDIA
Prințe Edward!
Hai să facem o plimbare călare înainte să plec!
Vin eu!
Nu, Alfred. Mama ta vrea să te vadă.
Vino! O ultimă plimbare cu oaspetele tău.
Dacă-ți faci griji…
adu-ți și gărzile!
Alfred, unde e fratele tău?
Se plimbă călare cu Knut.
Am vrut să merg cu el, dar nu m-a lăsat.
A zis că vrea doar cu Edward.
De ce s-au retras oamenii mei?
Așa le-am spus eu.
M-a costat surprinzător de puțin să te abandoneze.
Ce intenționezi să faci?
Calmează-te, Edward!
Dacă aș fi vrut să-ți fac rău, aș fi făcut-o până acum.
Coboară! Hai să vorbim!
Ți-ai exprimat destul de clar părerea ta despre mine.
Sau despre mama ta.
Sau despre convingerea ta că tronul Angliei…
îți aparține ție.
Așa și este! Tronul aparține Casei de Wessex!
Într-o zi.
Dar nu acum.
Eu stau pe acel tron din cauza greșelilor tatălui tău.
Va veni o zi, însă, când nu voi mai sta.
Și când vine acea zi…
poate că unul dintre fiii mei va purta coroana.
Poate că o veți purta tu sau fratele tău.
Dar oricine ar purta-o trebuie să înțeleagă ceva important,
altfel n-o va purta mult timp.
Tronurile pot fi moștenite…
dar rege devii.
Tatăl tău a înțeles asta.
La fel și eu.
Poate că, într-o zi, vei înțelege și tu.
De ce mi-ai spus asta?
Pentru că mama ta te iubește.
Iar eu o iubesc pe ea.
Și nu-mi place cum o tratezi.
Ne-a părăsit.
A făcut-o ca să vă protejeze.
Nu ești în siguranță în Anglia.
A făcut ce-a făcut ca să vă dea șansa să rămâneți în viață!
N-o pedepsi pentru asta.
Dacă vrei să fii rege, comportă-te ca atare!
Altfel, mândria și furia ta îți vor aduce sfârșitul.
Cum se face, prințe Iaroslav,
că la fiecare vizită a ta soliciți trupe?
Pentru că încă am nevoie de ele.
Îți pot oferi 2.000 de oameni. Atât.
Credeam că vrem să rezolvăm problema pecenegilor.
Cu 2.000 de oameni, abia i-aș zgândări puțin.
E nevoie de minim cinci mii.
Nu mă pot lipsi de atâția.
Să nu vii să-mi ceri ajutorul
când pecenegii se pișă pe zidurile tale.
Îți ofer 2.000 de varangi de-ai mei.
Valorează dublu față de oamenii generalului Maniakes.
Și cine-i va conduce, tu?
Nu.
E nevoie de el aici.
Trebuie să plec. Ne-am înțeles?
Da.
Ai venit de departe, împărăteasă.
Mă întreb dacă-ți lipsesc vreodată casa și oamenii tăi din nord.
Asta e casa mea acum, Iaroslav.
Ei sunt oamenii mei.
Nepoate, uitasem cât de minunat este Constantinopolul.
Arta, cultura, frumusețea…
Cu toate astea, nu-i de mirare că ți-ai uitat patria.
N-am uitat de Norvegia.
Acum șapte ani, nu ți-am zis că voi veni aici și voi aduna o avere?
Ca să mă-ntorc și să revendic ce-i al meu?
Da, mi-ai zis.
Și, de-a lungul anilor,
nu am trimis toată acea avere în Novgorod ca s-o păstrezi în siguranță?
Cu conștiinciozitate.
Atunci, de ce te-ndoiești?
Pentru că ai destul aur cât să aduni cinci armate!
Și tot aici ești.
Mai am de făcut anumite lucruri aici.
Da, te-au făcut Sparticoticus! Un om important!
Spatharokandidatos.
Și este important. Sunt doar cu o treaptă mai jos decât împăratul.
Împăratul…
Harald, știi diferența dintre foame și poftă?
Foamea e ce ne spune corpul nostru că avem nevoie.
Pofta e ce vrem noi.
Știu diferența, unchiule.
Acum mulți ani, mi-ai cerut să-ți zic
dacă am auzit vreodată de o femeie care a dispărut în Jomsborg.
Și Olaf m-a întrebat despre ea.
Se pare că a găsit Jomsborgul…
și a încercat să-l distrugă.
Și ce s-a întâmplat?
I-a omorât pe el și pe toți oamenii lui, și acum conduce Jomsborgul.
Era menită să fie conducătoare.
O conducătoare cu un copil de șapte ani.
Mulțumesc, unchiule.
Mă bucur să aflu asta.
Nu e destul să părăsești toate astea?
Freydis și-a ales calea.
Eu am ales-o pe a mea.
Ce facem?
Nu avem corăbii. Nu ne putem întoarce acasă.
Suntem blocați.
Am o idee.
Du-te și caută bucătăria,
coace-ți o bucată mare de pâine și mănânc-o!
Dacă asta nu funcționează…
roagă-te la Sfântul Olaf pentru o a doua minune!
Ai reușit!
Nu.
Noi am reușit.
Ce facem acum?
Acum ne găsim o nouă casă.
Îmi pare rău că ți-am luat calul,
dar trebuia să-mi găsesc sora.
Ea e Esther.
Am venit să ajutăm.
Contribuim și noi la construirea bisericii.
Sunt recunoscătoare.
Haideți, băieți!
Rămas-bun, prințe Edward!
Rămas-bun, rege Knut!
Rămas-bun, Edward!
Rămas-bun, mamă! Aștept cu nerăbdare să te întorci.
Pentru tine, milord.
Eu am sculptat-o.
Ce reprezintă?
Este zeul vikingilor, Thor.
Știu că te-a inspirat când erai mic.
Își ține barba și controlează vântul cu respirația.
Să-ți dea vânt din pupă în călătoria spre casă!
De mult nu m-am gândit la astfel de lucruri.
Îți mulțumesc pentru acest dar, William, duce de Normandia.
Îți curge prin vene sânge de Rollo.
Să-ți tragi forța din asta!
De la un viking la altul.
Mulțumesc.
Ești sigur că nu te pot convinge să stai mai mult?
Nu. N-o să mai așez pietre în viața mea.
Să-ți găsești copacii!
Ce se întâmplă după ce termini biserica?
N-am văzut niciun clopot.
După ce terminăm, Dumnezeu ni-l va da.
INSPIRAT DIN SERIALUL „VIKINGII” CREAT DE MICHAEL HIRST
Subtitrarea: Iulia Rolle