Stígr, har du nogensinde slået ihjel?
Ja.
Hvorfor?
Jeg har ikke set dig kæmpe sådan.
Alle kampe er forskellige.
Man gør, hvad der er nødvendigt.
Freydis. Jeg hører de dødes kald.
Jeg er for svag til at flygte, men ikke for gammel til at kæmpe.
Efterlad mig her med en økse, og red de andre.
Nej. Jeg efterlader ikke nogen.
O Herre, velsign denne hellige saligkårende og omvendende færd.
Velsign dit hellige fartøj.
Led ham i hans arbejde på at omvende sjæle til dit rige…
Det er nok.
-Liturgien kan ikke forhastes. -Det er forbi.
Bliderne står ubevogtede, og de brænder de døde.
Tilbageværende?
Jeg talte 20.
Måske flere, men de er tydeligt svækkede.
Så er vi kommet i rette tid.
Ja. Vi kom i rette tid.
Åbn tønderne!
I dag skal vi befri min fars lig fra dets jordiske trældom.
Fra den hedenske jord, hvor det har råbt på retfærdighed i syv lange år.
I dag fuldfører I denne mission og afslutter den hedenske tidsalder.
I dag tilintetgør I Jomsborg!
KONSTANTINOPEL
Den store Harald Sigurdsson! Vil du gøre os selskab?
Og gøre hvad?
Koste rundt med generalerne?
Du behøver vist ikke min hjælp.
Jeg tror, du er bange for at kæmpe mod mig.
Bange? For dig?
Jeg er kun bange for, hvad kejseren gør,
når jeg berøver ham hans næstbedste general.
En skønne dag, viking, er dine hurtige bemærkninger ikke nok.
Vi får se.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Vi har godkendt de nye rekrutter til væringevagten.
-De er klar til inspektion. -Spatharokandidatos, må jeg tale med dig?
Godmorgen, kejserinde.
Du skal eskortere mig til mit kammer.
Det er ikke vejen til dit kammer.
Hvad laver du?
Det ved du godt.
Det er farligt.
Og du er Spatharokandidatos,
imperiets næstmest magtfulde mand.
Vis mig, hvad du vil have.
Sig, hvad du behøver.
Jeg vil have dig.
Kejser, kan jeg hjælpe Dem?
Jeg ledte efter kejserinden. Jeg hørte hendes stemme.
Hun var her,
men hun gik vist tilbage til sine gemakker.
Hun venter på Dem i haven.
Jeg eskorterede hende.
Tak, Harald.
Vi har kæmpet sammen i årevis.
Vi har altid fulgt dig,
men dette er det farligste, du har forlangt.
Jeg forlanger intet.
GRÆKENLAND
Pågrib nonnen.
Stop! I Guds navn, stop!
Hvad hedder du?
Niketas.
Vil du bede en bøn over gravene?
Nej. Kom og spis. Du må være sulten.
Han kunne have dræbt jer.
Det ved vi ikke.
Jeg vil ikke spekulere på Guds intentioner.
Tror du, Gud reddede dig?
Måske sendte han dig.
Jeg er den sidste, han vil sende.
Du er såret. Lad mig forbinde dig.
Jeg gør det. Giv mig noget stof og noget øl.
Øllet.
Hvilken nonne er du?
En tørstig nonne.
Jeg hedder Tamar.
Leif.
Når du er klar,
følger jeg dig i sikkerhed i den nærmeste by.
Ønskede jeg sikkerhed, var jeg ikke her.
Gud sender ikke sine tjenere til lune og behagelige steder.
Jeg har et formål her.
At genopbygge dette Guds hus.
Hvis du ikke behøver hjælp, så går jeg igen.
Men jeg behøver din hjælp.
Med mit sår kan jeg ikke bære vand til mørtlen.
Kilden ligger bag kirken, og dagen bliver ikke længere.
Vi må hellere komme i gang.
Hvad er det?
Offergaver til deres guder og advarsler om, at døden findes derinde.
Hvilken forfærdelig pest ramte dem?
Ikke pest. Mig.
Spred jer. Led efter overlevende.
"Troens Vogter."
Vi burde lede efter din far.
Han går ingen steder.
Det var min fars økse.
Vi fandt en.
Jeg leder efter kvinden ved navn Freydis.
Hun er død.
Hun døde af sygdommen.
Genkender du denne økse?
Det er Olavs økse.
Jeg var der, da Freydis dræbte ham.
Hvad blev der af hans lig?
Det er uden for portene.
I De Dødes Dal med de andre kristne, hun dræbte.
De Dødes Dal.
Du skal følge mig derhen.
Tag hende med.
Hvor skal du hen?
Korfu.
Hvad søger du der?
En mand.
Hvem er denne mand?
Du stiller mange spørgsmål.
Vi kan skiftes.
Hvilken slags nonne drikker øl og kender til murerfaget?
En, der ikke altid var nonne.
Var du murer?
Det var min mand. Jeg lærte det af ham.
Vi arbejdede sammen i en by sydpå.
Min tur. Manden, du søger?
En kartograf.
Hvad vil du med ham?
Et svar på det ukendte.
Da jeg var ung,
tog min far mig med nordpå.
Et uvejr blæste skibet ud af kurs.
Da skyerne lettede om morgenen, så jeg noget i horisonten.
En række høje træer, gyldne i solopgangen.
Jeg er fra Grønland. Jeg havde aldrig set magen.
Da jeg ville fortælle det til min far,
var landet væk, og kun jeg havde set det.
Jeg lå længe vågen om natten
og prøvede at huske, hvordan det så ud.
Jeg beskrev det for min søster for at holde billedet i live.
Men omsider…
…blev jeg overbevist om, at jeg havde set syner.
Vil du vide, om det findes?
Ja.
Hvor er han nu?
Hvem?
Din mand.
Tydeligvis ikke her.
Vi skal bruge flere sten.
Min hest!
Nå?
Ikke meget længere.
Jeg tror, du lyver.
Lord Magnus!
Hurtigt!
Afsted. Hurtigt.
Det er Olav.
En tekst. Skrevet på latin.
Vi har to både. Skynd jer.
"Faderens dårskab lever videre i sønnen."
Det er en fælde.
De har ikke forladt Jomsborg!
Vi har ledt overalt.
Ikke overalt. Ikke de døde. Tilbage til Jomsborg!
Afsted!
Freydis!
Ud med årerne!
Hurtigere!
Kom ombord, børn! Sæt jer ned!
Kom nu! Ro!
Hurtigere!
-Kom ombord! -Hurtigere!
De kommer!
Ro!
Hurtigere!
Ro!
Læg kræfter i!
Det er for sent at overgive sig, Freydis!
Nok har du dræbt min far, men mig undslipper du ikke!
Dit folk kommer til at betale for dine synder!
Jeg overgiver mig ikke, Magnus!
Jeg tilintetgør dig!
Nu!
Til venstre!
Freydis!
Jeg skulle have dræbt ham.
Så du kunne sove trygt?
Jeg forhindrede dig,
fordi tilgivelse er Kristi største gave.
Herude…
…får den gave dig dræbt.
Tror du ikke på Gud? Nogen gud?
Jeg har set mere død og had forårsaget af religion end noget andet.
Jeg spurgte ikke om religion.
Jeg spurgte om Gud.
En kraft større end dig.
Klogere end dig.
I stand til at tilgive.
Enhver gud, der tilgiver mig, er et fjols.
Jeg tilbeder ikke fjolser.
Vi bærer alle vores fejltrins byrder.
Han forlod mig. Min mand.
Han forlod mig, fordi
jeg dræbte vores barn.
Mens han var væk,
angreb plyndringsmænd vores by og dræbte mange.
Da de nåede til vores hus, gemte jeg mig under gulvet med vores søn.
Han var kun få måneder gammel.
Han græd.
Spædbørn græder.
For at dæmpe ham
holdt jeg ham for munden.
Men mændene gik ikke.
Og han ville ikke lade være med at græde.
Så jeg pressede hårdere.
Da de endelig gik, var jeg i live.
Men mit barn var dødt.
Min mand prøvede at tilgive mig, men kunne ikke.
Det kunne landsbyboerne heller ikke.
Tror du,
din gud tilgav dig?
Nej.
Han hjalp mig med at tilgive mig selv.
Tostig! Harold!
DANMARK
Kom. Lad os feste.
Vi samles her
under oprindelsestræets grene
for at takke det for dets beskyttelse fra venderne.
Fra dets rødder voksede alt, vi kender og elsker.
Husker I de historier, jeg fortalte om Livets Træ?
Det er dette træ.
Det har udholdt mange ting, ligesom vores folk har.
Vores rødder er dybe og stærke.
Lad os alle tage ved lære af det.
Kom.
Kom, drenge.
Bedstefar!
Gytha!
Jarl Godwin.
Velkommen til Danmark.
Kong Knud modtog pavens velsignelse
af tre grevskaber sydpå, der har været i strid med venderne.
Hans og kirkens ord bekræfter denne aftale.
Glimrende.
Mødte du så paven?
Ja.
Er han en stor mand?
Gennemsnitlig højde og vægt.
Hvilken kampøkse bruger han?
En stor, som min, eller en lille håndøkse?
Eller er han sværdkæmper?
Deres budskab er forstået, men venderne er nu kristne,
og de vil ikke kunne modstå det pres, kirken kan lægge på dem,
hvis de ikke adlyder hans ønsker. Det forstår Deres søn.
Aftalen var god.
En viking i Rom.
Et møde med den kristne kirkes overhoved.
Det havde jeg gerne set.
Han repræsenterede Deres folk godt.
Det samme gør du, hører jeg.
Han kæmpede som en viking.
Jeg har meget at være taknemmelig for.
En viking til kone
og to stærke sønner fra Deres slægtslinje.
Hvad mener du om mit barnebarn her?
Han ser sig selv som arving til den engelske trone.
Han kæmper kongeligt,
men han ved ikke meget om England, og han vil få konkurrence.
Jeg er forberedt.
Jeg har Godwin som rådgiver.
Jeg kæmpede bravt mod venderne.
Kongen skal være intelligent såvel som modig.
En sand konge havde forudset angrebet
og sat vagtposter.
Han skal være hårdere.
Da jeg var på din alder, var min far Danmarks konge.
Han var en ussel konge, og landet led.
Selvom det var soleklart, at jeg var en bedre regent,
ville han ikke opgive tronen.
Jeg kunne have ventet, som min rådgiver ønskede,
men jeg valgte en anden løsning.
Jeg dræbte ham.
Hvis du virkelig vil regere, må du være hårdere.
NORMANDIET
Prins Edward!
Lad os ride en tur, før jeg rejser.
Jeg tager med.
Nej, Alfred. Din mor vil tale med dig.
Kom. En sidste tur med Deres gæst.
Er De bekymret,
så tag vagterne med.
Hvor er din bror?
Han ridder en tur med Knud.
Jeg ville med, men jeg fik ikke lov.
Han ville kun have Edward med.
Hvorfor er mine mænd bagud?
Fordi jeg bad dem om det.
Det var forbavsende billigt at få dem til at forlade Dem.
Hvad har De i sinde?
Slap af, Edward.
Ville jeg Dem ondt, havde jeg gjort det for længst.
Stig af. Lad os tale.
De har ikke lagt skjul på Deres følelser for mig.
Eller Deres mor.
Eller Deres holdning til, at Englands krone
tilhører Dem.
Det gør den! Tronen tilhører huset Wessex!
En skønne dag.
Men ikke nu.
Jeg besidder den trone på grund af Deres fars fejltrin.
Men en dag gør jeg ikke.
Og når den dag kommer,
vil en af mine sønner måske bære kronen.
Måske Dem eller Deres bror.
Men hvem end, der bærer den, skal vide noget vigtigt,
ellers holder de ikke længe.
Troner kan arves,
men konger skabes.
Deres far forstod det.
Det samme gør jeg.
Det gør De måske også en dag.
Hvorfor fortæller De det?
Fordi Deres mor elsker Dem.
Og jeg elsker Deres mor.
Jeg kan ikke lide, hvordan De behandler hende.
Hun forlod os.
For at beskytte Dem.
De er ikke i sikkerhed i England.
Hun gjorde det, så De kunne overleve!
Straf hende ikke for det.
Vil De være konge, så opfør Dem som en.
Ellers bliver Deres stolthed og vrede Deres endeligt.
Hvorfor, prins Jaroslav,
følger der altid et ønske om flere mænd med Deres besøg?
Fordi der stadig er behov for dem.
Jeg kan tilbyde 2.000 mænd. Ikke flere.
Skulle vi ikke løse vores petjenegi-problem?
Med 2.000 mænd kan vi knap nok klø deres nosser.
Fem tusinde er det mindste.
Det kan jeg ikke undvære.
Så bed mig ikke om hjælp,
når petjenegierne pisser på Deres mure.
Jeg tilbyder Dem 2.000 af mine væringer.
De er dobbelt så værdifulde som general Maniakes' mænd.
Og hvem skal lede dem? De?
Nej.
Vi skal bruge ham.
Jeg må takke af. Har vi en aftale?
Ja.
De er langt væk hjemmefra, kejserinde.
Savner De mon Deres gamle hjem og Deres folk nordpå?
Jeg har hjemme her nu, Jaroslav.
De er mit folk.
Nevø, jeg har glemt, hvor vidunderlig Konstantinopel er.
Kunsten, kulturen, skønheden.
Jeg bebrejder dig ikke at glemme dit hjemland.
Jeg har ikke glemt Norge.
Sagde jeg ikke for syv år siden, at jeg ville tjene en formue her?
For at gøre krav på det, der er mit?
Jo, du gjorde.
Og i alle de år
har jeg så ikke sendt skattene tilbage i sikkerhed i Novgorod?
Pligtmæssigt.
Hvorfor tvivler du på mig?
Fordi du har guld nok til fem hære!
Og du er stadig her.
Jeg har stadig ting at udrette her.
Ja, de har udnævnt dig til Spartakotikus! Vigtig mand!
Spatharokandidatos.
Og det er vigtigt. Jeg er ét skridt fra kejseren.
Kejseren…
Kender du til forskellen på sult og appetit?
Sult er det, vores krop siger, vi behøver.
Appetit er det, vi vil have.
Jeg kender forskellen.
For mange år siden bad du mig sige,
hvis jeg hørte om en kvinde, der forsvandt til Jomsborg.
Olav spurgte også til hende.
Det lader til, at han fandt Jomsborg
og prøvede at tilintetgøre det.
Hvad skete der?
Hun dræbte ham og hans mænd og regerer nu over Jomsborg.
Det lå i hendes kort at blive regent.
En regent med et syv år gammelt barn.
Tak, onkel.
Det glæder mig at høre.
Men ikke nok til at forlade alt det her?
Freydis valgte sin vej.
Jeg har valgt min.
Hvad skal vi gøre?
Vi har ingen både og ingen måde at komme hjem på.
Vi er fanget.
Jeg har en idé.
Find et køkken,
bag et stort brød, og spis det.
Hvis det ikke virker,
så bed til sankt Olav om et mirakel!
Du gjorde det!
Nej.
Vi gjorde det.
Hvad gør vi nu?
Nu finder vi et nyt hjem.
Jeg beklager, at jeg tog din hest.
Jeg skulle finde min søster.
Det er Esther.
Vi vil hjælpe.
To par hænder mere til at bygge kirken.
Jeg er meget taknemmelig.
Kom, drenge.
Farvel, prins Edward.
Farvel, kong Knud.
Farvel, Edward.
Farvel, mor. Jeg glæder mig til, du kommer tilbage.
Til Dem, min herre.
Jeg har selv skåret det.
Hvem skal udskæringen forestille?
Det er vikingeguden, Thor.
Han inspirerede Dem, da De var dreng.
Han holder sit skæg og styrer vindene med sin ånde.
Må han sikre Dem god vind på Deres hjemrejse.
Det er lang tid siden, jeg har tænkt på sådanne ting.
Mange tak for denne gave, William, hertug af Normandiet.
Rollos blod løber i Deres årer.
Må det give Dem styrke.
Fra en viking til en anden.
Tak.
Kan du ikke overtales til at blive længere?
Nej. Jeg vil aldrig lægge en eneste sten igen.
Held og lykke med at finde dine træer.
Hvad sker der, når du er færdig med kirken?
Jeg så ingen klokke.
Når vi er færdige, giver Gud os en.
BASERET PÅ SERIEN VIKINGS AF MICHAEL HIRST
Tekster af: Anders Søgaard