СИРАКУЗИ, СИЦИЛІЯ
Еміре.
Ми пробили ваш барбакан і взяли ваше місто.
Ваш замок оточено.
Я прийшов запропонувати вам здатися,
щоб врятувати ваших людей від зайвих страждань і смерті.
Перекладач не потрібен.
Я чудово вас розумію.
Не буде жодної здачі.
Доки ми говоримо,
велика армія сарацинів прямує до нас із Каїра й Александрії.
Коли вона прибуде, саме вас буде оточено й знищено.
Ви маєте сподіватись на її швидке прибуття.
Ми не хвилюємося.
Наших їжі та припасів стане на багато місяців.
Але не води.
Сиракузи мають шість криниць.
Я відвів воду з п'яти.
Ваших запасів стане на тиждень.
Може, ваші союзники прибудуть і знищать нас раніше,
або, може, вони не встигнуть і…
Сиракузи загинуть.
Так чи інакше…
багато людей помре.
І всі будуть страждати.
Тоді я пропоную інше рішення.
Один бій між двома воїнами.
Якщо переможете ви, Сиракузи ваші,
і я обіцяю, що мої воїни не мститимуться.
Якщо програєте,
маєте піти й не повертатися.
Так чи інакше, мої люди не мають постраждати.
І ким же буде ваш воїн?
Мною.
А ваш?
Я битимусь за нашу імперію.
Ні.
Ви битиметесь з моїм варягом.
І я обіцяю вам.
Ваші люди не постраждають, і нашу угоду буде виконано.
ВІКІНГИ: ВАЛЬГАЛЛА
Так, вище. Добре.
Атакуй.
Так.
Добре.
Блокуй, ось так.
Що це?
Мамо, поглянь на мене!
Спробуй ще. Уже краще виходить.
Мені паморочиться.
Скільки меду ти випив учора?
Я бачила тебе. Ти замалий, щоб стільки пити.
Іди відпочинь.
А ти як почуваєшся сьогодні зранку?
Почуваюся чудово.
То була незабутня ніч.
Якої я не пам'ятаю.
Грефно, що ти тут робиш?
Ти маєш бути під хутром зі своїм новим чоловіком.
Кол погано почувається.
-Я прийшла по воду. -То, певно, усе через мед.
Тримай, Грефно.
Допоможіть!
Що таке?
-Скільки часу він такий? -Що сталося?
Я не знаю.
Він палає. Його серце калатає.
Що він їв?
Те саме, що й усі ми на бенкеті вчора.
Гаральд.
-Покажіть мені вашу кухню. -Так.
Ось тут ми готували.
Звідки ви берете припаси?
Ми вирощуємо або ловимо усе, що їмо, окрім борошна.
Його ми купуємо.
Що це за борошно?
Житнє.
Ми купили його в Каттеґаті.
Що це? Чому боги розгнівалися на нас?
Боги тут ні до чого.
Гриби. Вони дуже отруйні. Хтось поклав їх до борошна.
Що з нами буде?
Існують ліки.
Вони можуть рости поблизу, але часу обмаль.
Покажіть це Фрейдіс.
Скажіть, я повернуся.
Його трясе, і він постійно блює.
Усе сталося так швидко.
Фрейдіс, ти маєш побачити це.
-Зараз? -Так.
Гаразд, я… я повернуся.
КАТТЕҐАТ
Це ваш перший візит до Каттеґата, лорде Маґнусе?
Ні, я був тут ще хлопчиком.
Королю Норвегії Свене, сину Канута.
Мене звуть Маґнус Олафссон.
Маґнусе,
сину Олафа.
Саме з вашим батьком я вперше пролив кров.
Що привело вас до Каттеґата після стількох років?
Мій батько.
Я приїхав до Каттеґата просити дозволу збудувати храм на його честь.
Сподіваюсь, це все, що ви робитимете в Каттеґаті.
Королево Альфґіфу.
Пробачте мені. Я не побачив вас там.
Ви значно подорослішали, Маґнусе.
Але ви не змінилися ані на день.
Норвегія приймає вас.
Коли не намагається мене вбити.
Що насправді привело вас до Каттеґата, Маґнусе Олафссоне?
Ви ж не збираєтеся забрати трон мого сина?
Люба королево, погляньте на мою армію.
Ні, в Англії сталося диво пов'язане з моїм батьком.
Диво?
Ярл Олаф явився сліпому ченцю уві сні, мілорде.
Коли він прокинувся наступного дня, його зір відновився.
Святий Отець у Римі оголосив, якщо станеться друге диво,
то ярл Олаф стане святим.
Перший вікінг-святий.
Святий Олаф.
Ну, це було б дивом.
Якби ми були в Новгороді,
я продав би купу квитків на таку виставу й жив би на це решту життя.
Щасти, Гаральде.
Ми можемо обрати три зброї.
Я почну з бойової сокири.
Ти тихий, а це означає, що тебе щось хвилює.
Хвилююсь, що ти недооцінюєш його.
Я ніколи не недооцінюю людину, що хоче мене вбити.
Ми обоє битимемося за наші життя.
Ні, лише ти.
Він б'ється за своїх людей.
Як і я.
Яких людей?
Твоїх? Чи Романоса?
Я б'юся за те ж саме,
за що бився останні сім років.
За скарб.
Щоб повернутись до Норвегії
та сісти на трон моїх людей, який по праву мій.
Лише за це.
Тоді я радий чути це.
Бо один із вас помре сьогодні.
І ця смерть має означати щось.
Знайдіть Стіґа.
Їх так багато.
Стіґу!
Ґунн!
-Ви знайшли Стіґа? -Він утік.
Ми знайшли це.
-Їх поклали до борошна. -Стіґ отруїв нас.
Стіґ? Нащо?
Я не знаю, але він не їв хліб минулої ночі.
Знищ його!
Убий його!
Ви виросли при дворі мого батька в Лондоні?
Я вам заздрю.
Не варто. Він не мав часу на мене.
Мене виростила його хускарлська варта. Вони знали мого батька.
Я був із Олафом, коли він помер.
Він хоробро бився проти Фрейдіс.
Але вона була зашвидка.
Чому вона пощадила вас?
Бо вона розумна й не безсердечна жінка.
Коли Фрейдіс повернула Свена мені, то просила лише одного натомість.
Миру.
І я дотримаюсь цієї обіцянки.
Ви не так зрозуміли мої мотиви, королево Альфґіфу.
Я теж приїхав із миром.
Оскільки ви торгуєте з Йомсборґом,
я сподівався, що ви представите мене Фрейдіс.
Щоб я міг виконати свій християнський обов'язок перед Папою.
І що це за обов'язок?
-Забрати тіло батька. -З Йомсборґа?
Церква не може допустити, щоб перший святий Скандинавії
був похований у твердині язичників.
Ну…
це легко можна влаштувати.
Коли ви поїдете до Йомсборґа?
Скоро, Ваша Високосте.
Дуже скоро.
Бачу, ви вагітні.
Це ваша перша дитина?
Так.
І якщо це буде хлопчик,
назвемо його Канутом
на честь дідуся.
Це гарне ім'я.
За Канута!
Теперішнього й майбутнього.
Увійдіть.
Боцмане.
Гарно поторгував у Каттеґаті?
Так, лорде Маґнусе.
Я отримав відмінну ціну на ті товари, які ви замовили мені.
Чудово.
Він припинив трястися.
Але його дихання слабшає.
Боюся…
він помирає.
РИМ
Ваша Святосте, дякую, що прийняли мене.
Вітаю, дитя моє.
Ви маєте говорити зі Святим Отцем через мене, королево Еммо.
Я дозволяю це.
Але я ні.
Ми не хочемо створювати прецеденту.
Скажіть нам, чому ви тут, дитя моє.
Мій чоловік ще має продемонструвати свою цінність Його Святості.
Ваш чоловік продемонстрував, що він дикун.
Він називає себе християнином, але не має поваги до церкви.
Я не згодна.
Єпископи Англії вважають його не лише побожним християнином,
але й щедрим донором як для церкви, так і всіх її слуг.
Напади вашого чоловіка на Англію добре відомі,
а зустріч із Його Святістю
виказала його схильність до агресії.
В Англії він боровся зі злом, спрямованим проти його людей.
Насиллям.
Іноді виникає потреба для таких заходів,
коли інші методи не дають бажаних змін.
Церква має бути вдячною за такого могутнього союзника…
у скрутні часи.
Церква не шукає союзників серед дикунів.
Проте ви з радістю погодилися на такий союз із ярлом Ґодвіном,
за що ви отримали 300 солідів, кардинале.
Ярл Ґодвін — це емісар двору Англії, Ваша Святосте,
і, як ваш радник, я лише намагався встановити лінію зв'язку.
Як і я.
Але, боюся,
ви говорите не за Англію, Ваша Високосте,
і ваш час зі Святим Отцем вичерпано.
Амінь.
Будь ласка, передайте вашому чоловікові: нехай і надалі щедро служить церкві.
Радий бачити, що ви одужуєте.
Гаральде, я не маю ілюзій, що ваше серце досі на Півночі.
Ваша битва заради імперії на моєму боці…
не буде забута.
Це честь, що ви повірили в мене.
Ви заслужили на це.
Безпечного шляху, Ваша Високосте.
Ґеорґіосе Маніакесе,
без вашої допомоги наш успіх у Сицилії був би неможливим.
Дякую.
Ваші люди мають повні два дні на грабунок.
Знищення замку Сиракуз
не позбавить імперію від сарацинської загрози.
Треба зробити більше.
Я дав еміру своє слово, що його людей поважатимуть.
Моє слово — закон.
Як накажете.
Уперед!
Можете сказати, ми готові.
Ваша Високосте, може, варто почекати кардинала…
Я не бажаю чекати.
Якщо ви не проти, Ваша Святосте, король просить продовжити перемовини.
Я не маю вашої мудрості, Ваша Святосте.
Я висловлюю себе своїми вчинками краще, ніж словами.
Саме вчинки визначають моїх людей.
Я приїхав до Риму, щоб встановити дружні зв'язки з вами.
І я перепрошую, якщо мій зрив того дня засмутив вас.
Дякую.
Після роздумів
моя дружина заохотила мене запропонувати вам особистий дар.
Дещо, щоб продемонструвати, що союз із вікінгом —
це не те, чого варто соромитися,
а те, що буде взаємовигідними стосунками.
За межами цього замку дуже складний світ, Ваша Святосте.
І друг-вікінг — це друг, якого варто мати.
Його Святість каже, що приймає вашу щедру пропозицію
і бажає подякувати вам за ваші дуже…
продумані дари.
Це шатро того вікінга, Лейфа Ерікссона.
Того, що підірвав стіну барбакана.
Сарацинські письмена.
Фрейдіс!
Стій! Що ти робиш? Годі. Облиш її!
Ви не розумієте.
Я допомагаю.
Дотруюєш. Я бачив, як ти клав їй це до рота.
Якби я отруїв її, нащо б повертався?
Хіба не простіше лишити їх помирати?
Погляньте в мою торбу. Побачите ліки.
Не отруту, не гриби.
Це коріння, що росте в лісі.
Воно може врятувати їх. Починайте нарізати його.
Коле, маєш ковтнути це.
Прошу.
Допоможіть мені дати йому це.
Ми маємо…
Ми маємо змусити його прийняти це.
Він помер, Грефно.
Відпусти його.
Прийшли провести?
Як завбачливо.
Я маю дар для вас, щоб передати Фрейдіс,
щоб вона знала, що ви прийшли з миром і маєте моє благословення.
Я певен, що вона допоможе вам
віднайти тіло вашого батька.
Дякую, королю Свене.
Вони отримають повагу, на яку заслуговують.
І яку ж це, Маґнусе?
У вас гострий, мов лезо, розум, королево Альфґіфу.
Я розумію, чому мій батько так шанував вас.
Ваш батько шанував лише себе.
Бачу, що ви успадкували цю рису.
Відпливаймо!
Гребіть!
Молися, щоб він не повернувся.
Матінко, він на шляху честі.
Маґнус не знає, що таке честь, знає лише нагоду.
Твій дідусь уклав угоду з Олафом, коли став королем.
В обмін за підтримку Олафа
Маґнус мав би одного дня посісти трон Норвегії.
Але лише після моєї смерті.
Отож бо.
Мене не хвилює Маґнус, матінко.
Я маю армію.
Усе, що він має, — човен, повний попів.
Хай станеться гроза, шторм.
Навіть морський монстр.
Будь-що, щоб ти ніколи не повернувся.
Дякую.
Тут усе готово.
Я все підготував до нашого повернення до Англії, Ваша Високосте.
Звістку було надіслано вашому брату, міледі,
що ми зупинимося дорогою в Нормандії.
Дякую, Ґодвіне.
Проте ви не приєднаєтеся до нас.
Я відправляю вас до Данії,
щоб ви повідомили про угоду мого батька.
Добре, Ваша Високосте.
Я з радістю відвідаю край моєї дружини.
Сумніваюся.
Але тепер ви частина моєї родини.
У ваших дітях кров вікінгів.
Буде добре поглянути, звідки вона походить.
Саме те, що ви вікінг, принесло вам перемогу сьогодні, мілорде.
Бачу, мені ще є чому повчитися з цього.
Згоден. Безпечного шляху.
Куди ви забираєте це?
Тримай.
Годі!
Геть.
Негайно!
Ви бібліотекар?
Так. Ви знаєте арабську?
Знаю.
Я прийшов не нищити, а рятувати.
Ви впізнаєте цю позначку?
Так. Це з «Книги невідомого».
Покажіть її мені.
Звідки ви дізналися про неї?
Катіб з Єгипту сказав мені про неї.
Її вважають нечестивою
за питання, поставлені в ній про речі, що сприймаються як священні.
І не лише мусульмани,
а й християни теж.
Я не вірю в ніщо, окрім правди.
«Книга невідомого».
Їжа!
Їжа.
Що ви шукаєте?
Мапу.
Важливого для мене місця.
Там лише невідомі місця. Як ви впізнаєте її?
Вона відрізнятиметься від решти.
Це вона?
Я не розумію, що це.
Немає ні півночі, ні півдня, жодних орієнтирів.
Звідки вона?
Як і для більшості з цієї книги, автор невідомий.
Але її привезли сюди з Корфу.
Ми готові.
Зробіть це.
Кидайте!
Ні.
Ні!
Щось не так.
Дайте мені коня! Хутко!
Прошу.
Маніакесе!
Зупиніть його!
Тримайте його.
Стійте!
Як ти міг? Жінок і дітей?
Наших ворогів.
Імператор дав своє слово.
Мерцю.
Його людям.
Сарацини — це паразити.
Якщо не знищити їх, вони множитимуться й поширюватимуться
та невдовзі знищать християнство.
Я зробив те, чого не зміг імператор.
Ти вбив їх.
Ні, Лейфе Ерікссоне, ти вбив.
Саме твоя наука була тієї зброєю.
Твоя уява зробила це.
Я ж…
був лише посланцем.
НА ОСНОВІ СЕРІАЛУ «ВІКІНГИ» ЗА МАЙКЛОМ ГЕРСТОМ
Переклад субтитрів: Віталій Данмер