Csak tavaly 84 000 ember.
Csak az Államokban.
És ez csak becslés. A valódi számot nem lehet megmondani.
Összesen 941 878 1985 óta.
Ez is csak az Államokban.
És ez is csak tipp.
De mi tudjuk az igazat.
Milliók, Roderick.
Milliók.
És azok csak a halottak.
Ki tudja, hányan lettek függők?
Tönkretettek.
A teljesítményed kibaszott lenyűgöző, Roderick Usher.
Tényleg te vagy.
Nem fogadhattam el a felmondásod.
Próbáltam elmagyarázni a testvérednek, hogy nem változtathat a matekon.
A fejébe vette, hogy…
Ha meghalok, vége lesz?
Ami rosszhiszeműség.
Nem igaz?
Ki akart játszani engem.
Mondd meg, mit kérsz!
Jaj, drágám!
Olyan vicces vagy!
A számok már rögzítve vannak.
Már csak néhány tranzakció maradt.
Hallgasd csak!
Ez a nyitóharang.
Ma a Fortunato Incorporated egyik képviselője kongatta meg.
Nagyon hálás vagyok.
Széttépik a vallomásod.
Nem lett volna szabad beszélniük veled a jelenlétem nélkül.
Most elmondhatod az igazat.
Az igazat mondtam.
Az igazság, hogy apád meghalt egy szörnyű balesetben,
de fontosabb, hogy derék emberként.
Hazavitte anyát, és gondoskodott róla.
Ki tudja, hogy mit tett volna magával.
Megcsonkította.
Igazán?
Láttad?
Nézd, nem várom, hogy ezt megértsd, de az apádé volt
az igazgatóságban a döntő szavazat.
A halálával az egész birodalom egy tűhegyen egyensúlyoz.
Bántotta és megcsonkította az anyámat.
Aztán túlzásba vitte a drogozást, és belehalt.
Nos, anyukád, bármennyin is ment keresztül,
elég jól megérti a családot.
És hidd el, ha beszéltem vele, azt fogja tenni, ami a cégnek a legjobb.
Akkor nem beszélsz vele.
Mindegy, mi jó a családnak.
Vagy a cégnek.
Az anyámról van szó.
És ha megint a közelébe akarsz menni egy fogóval,
ahhoz előbb meg kell ölnöd, te kurva zombi!
Kiegészíteném a vallomásom.
Nos, azt kell mondjam…
Büszke vagyok rá.
Tudod, kitől örökölte, ugye?
Hát ez kínos.
Elmondtad már neki?
Még nem.
Micsodát?
Freddie nélkül az igazgatóság… Hogy is mondjam…
Kitesznek.
És szükségük van valakire, aki mielőbb a helyembe lép…
- Rám. - Gondoltam.
Meg kellett volna ölnöm magam, mielőtt te ölsz meg.
Elismerésem, Mads.
Feliratkoznék a hírleveledre.
A tanács döntött.
Nem irányítjuk őket.
Nem mernének ilyet.
Csak ha már el lett intézve.
Te hoztad össze?
Mikor beszéltél velük? Vic után? Kimatekoztad, mikor kell?
Erről szó sincs.
Egyformán volt matek és könyörület.
De mint mondtad, jól számoltam.
Nem számít, Madeline.
Nem hagyta, hogy meghaljak.
A saját testvére vágta le a fejét.
Az volt a kegyelemdöfés.
A főnököm azt mondta, nyertünk, amint a tálcára került.
„Kár volt erőltetni. Legyőzték a sárkányt.”
Azt mondtam, téved.
Mire ő: „Roderick Usher elvesztette a gyerekeit és a vállalatát.
Mit akarsz még?”
Mit akart még?
Igazságot.
És az milyen?
Azért, amit tett?
Nem tudom.
De majd megtudom, ha látom.
Remélem, tényleg…
meglátja.
Biztosan meg fogja.
Megint az unokája?
Ő a legjobb közülünk.
Olyan elismerően beszél róla, de nem válaszol neki.
Tamerlane-re hasonlítok a leginkább.
Kiszerveztem az intimitást.
Lenore-ban megvolt.
De Freddie-t és Tammyt kihagyta. Nem… Nem tudom, talán…
Kiöltem belőlük.
Annabelnek ítélték őket, és…
Nem tudtam elviselni,
úgyhogy megvártam, amíg elég nagyok, és pénzzel bombáztam őket.
Megmutattam nekik egy életet, és engem választottak. Természetesen.
És amikor megjelentek az ajtómban,
és rájuk néztem, magamat láttam.
De bármit is örököltek az anyjuktól…
az eltűnt.
Megölte a pénz.
Annabel pedig nem tudott nélkülük élni.
De Lenore-ban mindig volt belőle.
Az én tüzemből…
és Annabel szívéből.
Az erkölcsösségéből.
Ez megvolt benne.
Ma láttam őt.
Kit?
Annabel Leet.
A temetésen.
A szerelmünk erősebb volt jóval…
Mint ahogy szeretnek Életük alkonyán
Kik sokkal bölcsebbek már…
És sem az angyalok fent a Mennyekben Vagy a démonok lent a tenger mélyén
Nem szakíthatják el a lelkemet
És a gyönyörű Annabel Lee lelkét
Hogy kerülsz ide?
„Gazdag.”
Amikor megkérdezték tőlem,
hogy csábítottad el őket tőlem.
„Gazdag.” Azt feleltem, hogy: „Gazdag.”
És nem érted, mit jelent ez a szó.
Fiatalok voltak.
Csak az éhséget ismerték.
Te pedig azt mondtad: „Gyertek! Lakmározzatok velem!”
Hogy versenyezhettem volna ezzel?
De nem etetted meg őket, igaz?
Éheztetted őket.
Egyre kevesebb jött vissza belőlük, mígnem egy nap már üresek voltak.
Kiüresítetted őket.
Aztán elkezdted megtölteni őket…
Mivel töltötted meg őket, Roderick?
Mid volt, amit beléjük tölthettél?
Mert nem voltál gazdag, igaz?
Végig azt hittem, hogy gazdag vagy, de már…
Most már látlak.
Rád nézek, és látlak…
téged.
Hogy nincstelen vagy.
Annabel!
Lehet, hogy ez álruhába bújt kedvesség.
Lehet, meghaltak gyerekkorukban.
Mit csináltál?
Mi a faszt képzeltél?
Tudtam, hogy nem értenéd meg.
Elárultad Auggie-t!
- Auggie… - Azt tette, ami helyes.
Ki fogják rúgni, Roderick.
Csak megeszi, amit főzött.
És egyébként idióta volt.
- Naiv. - Akkor én mi vagyok?
Nem így értettem.
Pedig az vagyok.
Ezentúl úgy jársz majd a Fortunatóban,
hogy Rufus Griswold karja lesz a válladon.
Vele nem végeztünk.
El kell mennem.
Ne légy hülye!
De, elmegyek.
Nem ismerlek, Roderick.
A férfi, akit ismertem, akit szerettem, sosem… tenne…
De te nem ő vagy.
Igaz?
Azt hiszem…
őt csak kitaláltam.
A hold sosem ragyog Ha nem hoz nekem álmot
Miben szép Annabel Leet látom
A csillagok nem kúsznak az égre De sosem huny ki a fénye
Szép Annabel Lee szemének
Így jöhet az esti dagály Az oldalán ott talál
Kedvesemnek, kedvesemnek, Életemnek, szerelmemnek
Kriptájában a tengernél
Sírjában a zúgó tengernél
Roderick!
Hívj egy buszt! Név nélkül! Ne legyen a naplóban!
Rendben.
Itt az idő.
Azt mondta, elmondja, hogy haltak meg.
És elmondta.
De azt is mondta, vallomást tesz.
Nem maradtak holttestek, Roderick.
Csontvázak a szekrényben.
Mondja el, mi történt!
Itt az idő.
Rendben, Auggie.
Lássunk hozzá!
Nem tudom elcsábítani?
Nem.
Bár ezt mondtam volna!
Ott van!
Az istenverte hősöm.
Hölgyeim és uraim, nagy tapsot kérek
Roderick Ushernek, a Fortunato jövőjének!
Igen!
Nem is hinnéd, hogy örülök!
Két éve nem aludtam, Roddie.
Két kibaszott évig loholt az a véreb a nyomomban.
De te olyan kibaszott szépen kijátszottad!
Nem a gyors sávban haladsz, Rod,
nem a ranglétrát mászod, érted? Célba értél.
Te vagy a jobb kezem.
Megmondtam az igazgatóságnak, a részvényeseknek,
hogy te vagy a legjobb dolog, ami a céggel történt.
Azt kéne mondania, hogy a maga ötlete volt.
Hogy együtt találták ki Roderickkel,
és csak a szerepét játszotta.
Lehet, hogy ezt mondtam.
És ez még csak nem is hazugság.
Többé már nem, mert most már te vagy az emberem.
Átalakíttattam az új épület alaprajzát.
Lesz egy iroda az enyém mellett. A tiéd.
Bárhová megyek, te is jössz. Befutottál. Érted?
Nincs senki ezen a kibaszott bolygón,
akiben jobban bíznék.
És nincs senki, sem barát, sem ellenség, aki ezt ne tudná.
Érted?
- Igyunk még egyet! - Lemaradt.
Szereti a sherryt?
Basszus! Ez meg mi?
Amontillado. Hű!
Előkelő bor egy befolyásos embernek.
De mennyire!
Ez az üveg többet érhet, mint az éves fiz…
Vagyis a volt fizetésed.
Mert holnaptól akár fürödhetsz is ebben.
A Fortunatóra!
Egészségünkre!
A Fortunatóra!
Ez jó. Hé, ne szégyenlősködjetek, fenékig!
Én kiélvezem.
Én meg kimegyek gyorsan a mosdóba.
Jó, menj csak!
Szép munka volt! Kurva nagy hős vagy!
Kösz!
- Jó választás. - Igen?
Senki sem fog erre kószálni.
Ugye tudod, hogy mi ez?
Ez lesz az új épületem alapja.
Ami 70 emelet magas lesz.
És tudod, mit?
Úgy zajonghatunk, ahogy akarunk.
Megígéred?
Oké.
- Türelem, bébi! - Igen?
Őszinte leszek veled.
Először azt hittem, halvérű vagy.
De így jobban tetszel.
Maradj!
Ha idejössz, azt tehetsz velem, amit csak akarsz.
Elfogadom a kihívást.
Hé!
Amit csak akarsz, csődör!
Mi a fasz?
Te nagy, erős, befolyásos férfi!
Ez meg mi?
Nézd, felébredt!
Bedrogoztatok?
Jól eljátszottad, hogy lenyűgöztünk.
Mintha tudnád, milyen az igazi Amontillado.
Mi a faszom ez?
Hatalomátvétel.
Most komolyan, mi ez?
Végig kellene mennünk a fázisokon,
de elakadtunk a tagadásnál.
Mire végzünk, még akkor is
azt kérdezi majd, mi ez.
Hé!
Na végre!
Azonnal engedjetek ki innen!
Kinyírlak titeket, baszki!
Akkor biztos nem.
És azt hiszem, ez most már önvédelem, úgyhogy kösz szépen.
A kurva anyátokat!
Feldarabollak titeket, és megbaszom minden testrészeteket! Hallottátok?
A düh eddig jól megy.
Segítség! Valaki segí…
Jól van.
Sikerült megtréfálnotok.
Bedőltem. Ti ketten, a kurva életbe! Jól átvertetek.
Igazi nagymenők vagytok.
Köszönjük.
Minden elismerésem.
Lehetek a jótevőtök. Megváltozhat az életetek.
Figyelj, Rufus!
Roderick az FBI elé vetette magát.
A golyó elé. Megmentett mindenkit.
De ez nem jelenti, hogy az FBI-nak nem volt igaza.
Adatokat, aláírást és kutatásokat hamisítottál,
és sírokat raboltál.
Holttestek tűntek el, miután részt vettek a klinikai vizsgálatban.
A szervezetükben lévő anyagok bizonyára gyanút keltettek volna.
De véget vetettél ennek. Megoldottad.
Igen, egyelőre.
Közöljük a tanáccsal, ezt megúsztuk,
de a métely még itt van,
és a férfitól, aki mögötte áll, aki felelős ezért,
meg kell szabadulni, nem igaz?
A cég érdekében.
Mit akartok? Mondjak le?
Tegyek vallomást?
Mit vártok tőlem?
Semmit.
Jól van. Figyeljetek!
Jól van. Én… Oké. Megértem.
Nem kellett volna mindent Roderickre hárítanom.
Igaz? Erről van szó, nem?
És igazatok van, ez kurva gáz volt.
De hát nem tudtam! Nem tudtam, kivel van dolgom.
Rossz embert választottam.
Értitek? De ennek vége.
Ez már a múlt. És most már tudom. Félreismertelek.
Figyeljetek! Intézek nektek mindent.
Bármit elintézek, amit akartok. Részvényeket, előléptetést.
Madeline, dolgozzon nálunk! Lehetne aligazgató.
A műveleti igazgató jobban cseng.
Rendben, bassza meg! Oké! Miért ne?
Mármint, az beletelhet egy kis időbe,
de célnak nagyszerű. Hosszú távon.
Állj!
Hagyjátok abba! Jól van.
Hárommillió.
Dollár. Fejenként, baszki.
Kezdetnek!
A tanácsot felzaklatja, ha megtudja, mit tettél.
És hogy eltűntél. Elmenekültél.
Egy tengerpartra, ahol nem adnak ki.
Nagy lesz a káosz. A mostani vezetést nem támogathatják,
bemocskolták magukat.
Megnevezték őket.
Senki sem tenné a hurokba a fejét.
Pláne, ha az FBI megint húz a kötélen.
Kivéve, ha van valaki, aki egyszer már megúszta a bitófát.
Valaki, akiről sokat hallottak.
Valaki, akiről Rufus Griswold is azt mondta, hogy kiemelkedő,
golyóálló és megbízható.
És figyelembe véve, mekkora sztár vagyok, gyors lesz az előremenetelem.
Főleg, hogy annyit ajnároztad.
És most…
Ahogy mondtad, annyit zajonghatsz, amennyit akarsz.
Egy hétig nem folytatják a munkálatokat, úgyhogy boldog új évet!
Várjunk!
A gyertya még egy óráig tart ki.
Utána a sötétben rekedsz.
ANNYIRA JELENTÉKTELEN VAGY
Biztos, hogy senki sem jön le?
Ma este nem.
És nem fogja kihúzni reggelig a cián miatt.
Hihetetlen, hogy nem érezte. Tényleg nem tudott szart sem a sherrykről.
Visszamegyünk egy kicsit?
Hogy lássanak.
Gondoltam rá, de nem. Jobb, ha azt hiszik, hogy együtt mentünk el.
Ha a zsaruk kérdezik, dugtam vele a kocsijában,
aztán ő elment kokainért, mi meg átmentünk máshova.
Lássanak minket, de ne szúrjunk szemet!
Érted?
Kisebb hely kell.
Egy közeli kocsma.
Valami ilyesmi.
Azt hittem, hangosabb lesz.
Ugye?
Hová menjünk?
BOLDOG ÚJ ÉVET
Bent is bundában volt, tele volt aggatva gyémántokkal,
és egyfolytában a tengerparti házáról beszélt.
Aztán ránéztem az étkezési jegyére, elnézést, a vőlegényére,
egy dagadt szörnyeteg,
aki csak úgy tömte a képébe a céges kaviárt,
és azt gondoltam, ha őt kéne kiszolgálnom, vele kéne kefélnem
a gyémántokért, a bundáért meg a házért, hát nem.
Szóval ez a határ?
Ez nem határ, hanem a minimum.
Semmi sem kell ebből,
ha cserébe egy férfit kell kielégítenem.
És ha egy nőt?
Hé!
Azt hittem, van köztünk valami.
Mindenre nyitott vagyok.
Nálad hol van a határ, szépfiú?
Szerintem nincsen.
Egyre érdekesebb vagy.
Azt tapasztaltam, hogy mindenkinél van egy küszöb.
Valami vagy valaki, akiről nem mondanának le,
bármilyen vonzó az ajánlat.
Én nem ilyen vagyok.
Mit tennétek, hogy elérjétek a céljaitokat?
Az emberek mindenfélét mondanak, de nem tesznek semmit.
Mire lennétek hajlandók?
Mi lenne, ha most azt mondanám,
hogy mindent megkaphatnátok, amit csak valaha elképzeltetek?
A pénzt.
A hatalmat. Egy életre szóló luxust. Kényelmet. Mit tennétek?
Mit áldoznátok fel?
Az anyánk sokat mesélt a Bibliából.
Azt mondta, hogy a szerényeké lesz a Föld.
Hát ő szart sem kapott.
Az ilyen fantáziálások: „Én még sosem”, „Dugom, elveszem, megölöm”,
„Mit tennél egy szelet csokiért?”
meg a „Lepaktál az Ördöggel”,
csak tündérmese.
Varázsbabok meg égig érő paszulyok. Esti mesék gyerekeknek.
A való világ darwini. Túlélés, káosz, hatalom.
Befolyás.
Gyilkos vagy, igaz?
Mindketten.
Két igazi gyilkos.
Ezt nem mondanám.
Tényleg? Akkor hogy mondanád?
Elvégre ma este megöltétek Rufus Griswoldot, nem?
És most itt vagytok, hogy legyen alibitek.
A pultos azt mondaná, hogy itt voltatok egész éjjel.
Még zárás után is.
Mi lenne, ha azt mondanám, hogy biztosan megússzátok?
És nem csak ezt.
Mindent.
Idővel, nem túl sokára, vezérigazgató leszel, Roderick.
Vagy Madeline, ha azt akarjátok.
A Fortunato királya és királynője lesztek. Jár nektek.
Vezér- és műveleti igazgató, vagy amit akartok.
És ez még nem minden!
Semmilyen jogi következménytől nem kell félnetek.
Életetek végéig.
Megpróbálnak majd elítélni titeket, de nem sikerül nekik soha semmiért.
Azt kezdtek a céggel, amit akartok.
Ha akartok, jótékonykodhattok is.
Csak érdekel, mit tesztek.
Mi a faszomról beszélsz?
Érzitek.
Mindketten.
A levegőben.
A téren és időn kívül vagyunk.
Ahol találkozik a szerencse és a lehetőség.
Ez egy pokoli ajánlat.
És mit mondasz, mibe kerül? A lelkünkbe, vagy mibe?
Ilyesmi nem létezik, de ha létezne is,
ma este már eladtátok, minden egyes téglával.
Nem, nem kérek ilyen butaságot.
A számlátokhoz sem írom hozzá.
Mi lenne, ha mindezt megkapnátok, az egészet,
és később fizetnétek?
Állja a következő generáció a cechet!
Szóval ez az alku.
Megkapjátok a világot,
és amikor végeztetek, a legvégén,
mielőtt meghalnál, Roderick,
mielőtt amúgy is elért volna a halál,
kihal a vérvonalad veled együtt.
Ha ez mind csak egy feltevés…
meddig élne?
„Élne”?
Nem „élnénk”?
Nem, drágám, együtt haltok meg.
Együtt jöttetek a világra, együtt hagyjátok el.
Vagy nincs alku.
Szeretem a szimmetriát.
Sokáig élnétek.
Tovább, mint bárki az Usher családban.
De amikor leengedik a függönyt, mindenki együtt hajol meg.
Végül is…
A gyerekeknek páratlan életük lenne.
Sosem nélkülöznének.
Évtizedekig élhetnének luxusban, minden lehetőséget megkapnának.
Vagy élhetnek egy kicsit tovább, de küszködve.
Melyikben több a szeretet? Negyven-ötven év arany élet?
Vagy 70-80 év szorongás,
gyötrelem és szívfájdalom?
Minden Usher, aki már él, és aki még nem született meg,
egy áldott, kiváltságos életet fog élni, és együtt hagyják el a színpadot.
Ez csak feltevés?
Nem.
Igazi alku.
Ajánlat.
Amit felkínálok.
Mit mondtok?
Hogy ez jó alku.
Azt, hogy áll az alku.
Mondjátok ki!
Megállapodtunk.
Te is, Kleopátra!
Én…
Nekem nincsenek gyerekeim, ez az ő hobbija.
Te is!
Megállapodtunk.
Az ókorban vérrel vagy nyállal pecsételtük meg az alkut.
Aztán később papirusszal.
De az alku a világon mindenhol alku.
Ma este csak koccintunk.
De nem akármivel!
Henri IV Dudognon Heritage Cognackal.
Száz évig érlelődött a hordókban.
A szeretett francia királyról nevezték el.
Drága cucc.
Ilyet az életed legjobb napján iszol.
Vagy az utolsó estéden.
Ez a pillanat megkívánja.
Az Usher-házra!
Eljött az idejük.
Jobb, ha indultok.
Pihenjetek!
Sok dolgotok lesz.
Sok dolgotok.
Akkor fizessünk!
Fizettetek.
Hát ez elég kettyós volt.
Kibaszott fura a csaj.
Szerinted komolyan…
Az egész elhalványult, mint egy álom.
Mire hazaértünk, nem is tűnt valódinak.
Kicsit sem.
És egy vagy két nappal később úgy féltünk, hogy megtalálják Grist,
hogy elhessegettük az egészet.
Részegek voltunk. Talán be is téptünk.
Máshogy emlékeztünk.
Egy folie à deux volt.
Egy közös képzelődés.
És nem beszéltünk róla többet.
Grist nem találták meg. Nem jöttek a zsaruk.
A tanács megszavazott.
Kezdődött a munka.
Jött a Ligodone.
És éveken át csak egy fura álomnak tűnt.
Semmi másnak.
Pym kereste a nőt.
- Azt mondta, megtalálta. - Igen.
Hol volt?
Ugyanott, ahol egész idő alatt.
Jöhetsz érte.
Most indulok.
Hű, ez hihetetlen volt!
Elnézést, csak… Nem tudtam megállni.
Két napig odakint parkolt az embere, és gondoltam, a picsába vele!
Páholyból nézhettem végig.
Kiérdemelte a hírnevét.
Gyönyörű, amit csinál.
Kér egy italt?
Üljön csak le!
Már nagyon vártam ezt.
Az embere, miután felvett engem,
le akarta vágni a kezemet és a fejemet,
aztán bedobta volna a testem egy olajoshordóba, hogy elszállítsanak.
Még mindig ez a terv?
Elnézést kérek.
Nem személyes.
Tudom, Arthur.
És tőrbe csaltam magát.
Én is bocsánatot kérek.
Nem emlékszik rám?
Pedig annyira lenyűgöztek!
A Transglobe Expeditionnel.
Körbeutazták a bolygót. Micsoda műsor!
Mennyi pénz!
Ez az egyik, amit imádok az emberekben.
Éhezés, szegénység, betegségek, mindez megoldható lenne pénzzel.
Mégsem oldják meg.
Ha csak egy kicsit kevesebb időt fordítanának utazásokra,
üdülőhajózásokra, milliárdosok űrversenyére,
vagy ha csak egy évig nem készülnének filmek és sorozatok,
és arra költenék a pénzt, amire kellene,
mindent megoldhatnának.
És még maradna is.
De maguk voltak az elsők.
A Transglobe Expedition.
Otthagyták azt a férfit a sivatagban, igaz?
Meg az idegenvezetőt az Északi-sarkon. Az egyikük hasba lőtte.
Aztán ott volt az a nő.
Az inuit nő.
Maga nem.
Maga kimaradt belőle.
De látta, mit tettek.
Láttam.
Sok mindent.
Mi egy vírus vagyunk, azt hiszem.
Az emberek.
De olyan rohadt érdekesek.
Ezért mentem a fedélzetre.
A saját szememmel kellett látnom, ahogy elmegy a hajó.
És maga is látott.
Nem igaz?
A jégen állt.
Fölötte a sarki fény.
Mi lesz magával, ha az Usherek nem lesznek?
Ami egyébként hamarosan bekövetkezik.
Élvezett egyfajta immunitást az élete során, de ez nem a magáé.
Hanem az övéké. Csak magára is hatott.
Hadd tippeljek!
Tehet ellene valamit.
Tehetek.
Ahogy azt az egyik ügyfelemnek is mondtam,
lelőhet valakit a Fifth Avenue közepén,
és nem lesz belőle baja.
Behajtja valamikor az adósságot?
Nekem is vannak korlátaim.
A Fortunato Pharmát feloszlatják, miután csődöt jelent.
A családi alap négy és fél milliárdra fog rúgni,
beleértve a megállapodás díját is, amit részletekben fizetnek kilenc évig.
Egész jó üzlet.
Egy kibaszott karácsonyi ajándék.
Egy kézre csapás az oboázás előtt.
Maga el tudja intézni?
Nem, ez nélkülem fog történni.
Az emberiség maga szarik az ágyba.
A céges igazságszolgáltatás egy vicc ebben a világban.
Akkor mit ajánl?
Van egy akta.
Camille L'Espanaye jó volt abban, amit csinált.
Mindenkiről volt aktája.
Magáról is.
Alig valami,
de így is ülhet 20 év és életfogytig között.
Vagy megtalálják, vagy nem.
Úgyhogy vagy elrepül a Fortunato hamvaiból felszálló főnix hátán,
vagy nézheti, ahogy elrepül egy börtöncellából.
Ezt elintézhetem.
Mit kér cserébe?
Mije van, Arthur, az életében, amit felépített magának?
Milyen értékekre tett szert?
Nem a pénz, az ingatlanok meg a részvények érdekelnek.
Hanem az igazi értékek.
Mije van?
Nincs házastársa.
Nincs gyereke.
Semmilyen családi kapcsolata, ami fontos lenne magának.
De mindenki szeret valamit.
És a szeretettel együtt jár a vesztenivaló.
Nem.
Nincs vesztenivalóm.
Azzal sarokba szoríthatnak.
És engem nem fognak.
Sem férfinak, sem nőnek nem sikerült megszorongatnia 70 év alatt.
És ezen nem fogok változtatni ilyen közel a véghez.
Úgyhogy…
köszönöm, hogy gondolt rám.
És a nagylelkű ajánlatát.
De azt hiszem, azzal a leosztással boldogulok, amit kaptam.
Ha maga nem bánja.
Rendben van.
Köszönöm.
Egy élmény volt.
Hihetetlen, hogy hazajöttél.
Drágám, többet tudok a kórházakról, mint amennyit bárki tudni szeretne.
Egy éjszakát sem töltök ott.
Itt sokkal jobb nekem.
Esküszöm.
Jól vagyok. Nem kell… Nem kell maradnod.
Hová mennék?
Anya az intenzíven, és soha többé nem megyek haza.
Juno komolyan magadra hagyott?
Ne légy túl szigorú vele!
Hol van most?
A Four Seasonsben.
Egyelőre, aztán
majd kórházban köt ki.
Hamarosan.
De ne hibáztasd! Neki…
Megvan a maga gondja.
Hát én nem megyek sehová.
És azt hiszem, hogy talán…
Talán az, hogy elvesztetted a Fortunatót, jó dolog.
Neked.
Az a hely nem volt jó.
Tényleg nem.
De az enyém volt.
És te talán majd jóvá teszed.
Egy nap.
Szerinted képes vagy rá?
Szeretettel mondom:
engedd el!
Engedj el mindent!
Több pénzed van, mint amennyit el tudnál költeni.
Amennyit én valaha elkölthetnék.
Fordítsuk jóra!
Hozzuk helyre!
Engedd el a Fortunatót, a Ligodone-t, meg ami rossz!
Rossz dolgokat tettünk.
A család rossz dolgokat tett.
De nem késő helyrehozni.
Pihenj kicsit!
Tudod, itt maradhatsz.
Előkészíttettem egy vendégszobát.
Le vagy maradva.
Jó éjt!
Ki mag…
Megmondtam nekik.
Érthetők voltak a feltételek.
És egyszerűen… Mindig nehezükre esett olyasmivel foglalkozni,
ami épp nem érdekelte őket, nem igaz?
Úgy értem, nem nekem kellene elmagyaráznom nekik,
hogy mit jelent a vérvonal, de…
Ülj le!
Sok mindent szeretek a munkámban.
De vannak pillanatok, amikben nem lelem örömömet, mint ez is.
Remélem, ezt tudod.
Hadd mondjak el egy történetet az anyukádról!
Most, hogy a kórházban van, szépen fog gyógyulni.
Három évbe, több mint 100 bőrátültetésbe,
fizikoterápiába és műtétekbe kerül.
De kibírja.
Erős nő.
A sebei lesznek a páncélja.
Jelentős vagyont örököl a Fortunato összeomlása után.
Azonnal jóra fordítja.
A nagyját eladományozza.
Családon belüli bántalmazottakon segít.
Indít egy non-profit szervezetet is.
Világszerte lesznek irodáik.
A Lenore Alapítványnak nevezi el.
A lánya után.
És rengeteg életet megment.
Szeretnéd tudni, mennyit?
Az első évben több tucatot.
Aztán több százat.
Hamarosan ezreket.
Aztán ugrásszerűen megnő a szám.
Öt év után 600 000-t. Egy évtized alatt milliókat.
Több mint 3 000 000-t.
Aztán nehéz lesz követni.
Mert akiknek segít, azok segítenek másokon.
Akik segítenek másokon. És másokon.
És így tovább.
Ez az, amit nagyon szeretném, ha hallanál.
Ezt te tetted.
Amikor kijuttattad a házból. Amikor szembeszálltál az apáddal. Te.
Te mentetted meg őket.
A döntésed több millió ember életére hatott ki.
Gondoltam, ezt tudnod kell.
Várjon! Miről beszél? Lenore Usher nem halott.
De igen.
Ma este halt meg.
Az nem lehet, Roderick.
Az nem…
Egész este írt magának.
Madeline-nek volt egy projektje.
Az értelmes MI.
A közösségi média alapján készít egy digitális mást.
Nem lett tökéletes.
De az lehetett volna.
Ha van rá idő.
Lenore-t használta a bétateszthez.
Készített egy Lenore-botot nem olyan régen.
És valószínűleg aktiválta a nyavalyást, mert folyton ír.
Egész este.
Beakadt nála…
valami zagyvaság.
SOSMR - SSEMÁR - SSMR SOSMÁR - SOSEMÁR - SOSEMR
Egyszer bánatos éjfélen
Eltöprengtem
Gyengén, kimerülten
Mélyen a sötétségbe meredve Hosszasan álltam, tűnődve, rettegve
Kétkedve, olyasmikről álmodva Mikről halandó sosem mert volna
A csend maradt töretlen S a nyugalom is nesztelen
Csak egy szót hallok számtalanszor Nevét suttogja az éj: „Lenore”
A holló szárnya meg sem lebben Még mindig pihen, és csak pihen
A sápadt Pallasz mellszobron Alatta a szobám ajtaja
S mi tekintetében látszódik Egy démon, aki álmodik
Fölötte felfüggesztett csillár fénylik Árnyát veti a padlóra
És a lelkem az árnyékból Mi kiterült a padlóra
Nem emelkedik fel sosemár
Azt hiszem, végre elérkezett.
Nem igaz?
Egy fájdalommentes világ.
Ez volt a lényeg.
Senki sem bír elviselni egy kis kellemetlenséget.
Fáj. Fáj, és csak sírnak, és sírnak, és én ezt elvettem tőlük!
Beléjük nyúltam, és kioltottam a lángot a hátukban,
az ízületeikben, a fejükben és a kezükben.
Suhintottam a pálcámmal, de nem volt elég.
Sosem volt elég.
Egyre többet akartak.
Többet és többet.
Ó, drágám!
Ne hazudj a hazugnak!
Így vezettél ide?
Mikor vezetted utoljára a saját kocsidat?
És ma mezítláb tetted.
Jól tetted.
Tudod, sok befolyásos emberrel volt dolgom az évek alatt,
de ha az áldozatok számát nézzük, a legjobb öt között vagy.
Nézd csak meg!
Ők a halottjaid.
Mind élnének, ha te nem vagy.
Ötpercenként csatlakozik hozzájuk valaki, csak az Államokban, de…
nézhetjük az egész világot.
Miért jöttél ide ma este?
Úton hazafelé.
Az igazi otthonod felé.
Hogy elbúcsúzz?
Egy utolsó pillantást vess a nagy tornyodra?
A piramisodra.
Ez az igazi emlékműved, Roderick.
Ott kint.
A világ egyik csodája.
És örökké állni fog.
Ez a hagyatékod.
Adj magadnak egy percet!
Aztán találj haza!
Már majdnem végeztünk.
Felhívod Auguste Dupint, hogy találkozzatok.
És ez ma este volt?
Igen.
Azt mondta, Madeline van lent.
Igen. Vagyis azt hiszem.
Idehívtam, és idejöttem.
Roderick?
Roderick, itt vagy?
Itt lent.
Megkaptam az üzeneted, és nem tudom, mit mondjak.
Szóval ennyi?
Nem tehetünk mást.
Nem maradt semmi.
Adott pár percet, hogy beszéljünk, úgyhogy…
Gondolom, van valami…
Valami, amit le kell zárnunk.
Egy italt?
Tudod, mit? Igen, mi a faszért ne?
Mindig azt mondtad, ketten a világ ellen.
Megváltoztatjuk.
Megtettük, nem?
Igen.
Mikor kezdted idehordani ezeket?
Egy részük az enyém, nem?
Néhány napja.
Azért, amiért a fáraók is.
Elvégre ez a ház…
Ez a háztetem a sírunk.
És szükségünk lesz erre a sok ruhára,
a sok kincsre a túlvilágon.
Ugyan már, kincsek? Az egyáltalán mi a faszt jelent?
Az arany csak egy átmeneti fém, semmi különös.
A pénz már nem is arany, csak egyesek és nullák.
Egy hazugság, amibe beleegyeztünk.
Építettünk valamit.
Egy kurva kiváltságos életet a semmiből. Mocsokból, traumából,
üres zsebekből és törött szívekből.
Ezt mi értük el. És mondhatsz bármit, valódi volt.
Az volt.
Máshogy csináltunk volna valamit,
ha elhisszük, hogy létezett a nő a kocsmában?
Ez az egy kérdés maradt.
Te elhitted? Én…
Őszintén, nem emlékszem, mit hittem.
Én ezért tetettem be egy spirált.
Te viszont még a stewardessekhez sem húztál gumit.
Voltam, aki voltam.
És ezért szerettelek.
És azok a kurva emberek odakint, Roderick!
Ha nem kell a Ligodone, ne vedd meg!
Használd jól, és nem leszel függő!
Dühösek, mert elérhetővé és kívánatossá tettük.
Hát baszd meg, ez volt a munkánk!
Rémesek!
Teljes étkezést akarnak öt dollárért öt perc alatt,
aztán sírnak, mert csak szar és műanyag.
A McDonald'sban nem kínálnának mást, csak salátát éjjel-nappal,
ha azt ennének.
Elérhető, de senki sem veszi.
Majd kapunk támogatást az AIDS,
a diabétesz meg a szívbetegségek kutatására,
amint rájöttünk, hogyan maradhat
pár perccel tovább kemény az elöregedett farkunk.
Mekkora a lankadt pöcsök piaci részesedése?
Az egészségügyi ipar 60-70%-a.
A Pentagon tavaly 83 millió dollárt költött Viagrára.
Eközben a kurva Legfelsőbb Bíróság is teszi a dolgát,
és elveszi a nők önrendelkezési jogát, a szabadságukat,
nemcsak a döntéstől fosztja meg őket, hanem a jövőjüktől is.
A férfiakból spermaszökőkutak lesznek, a nőkből meg gyárak,
akik kitermelik az elszegényedett munkaerőt,
akik csak dolgoznak, meg elköltik azt a kevés pénzüket fogyasztásra.
És mit sulykolunk, mit akarjanak?
Házakat, amikre nem telik nekik, légszennyező kocsikat.
Egyszer használatos műanyagot,
ruhát, amit éhező gyerekek készítettek harmadik világbeli országokban,
és annyira akarják őket, hogy könyörögnek értük,
sikítanak értük, ragaszkodnak hozzájuk.
De mi vagyunk a probléma?
A kibaszott szörnyek, a kurva fogyasztók,
ezek a kurva szájak.
Ránk mutogatnak, hogy mi vagyunk a probléma.
Ők találtak fel minket!
Könyörögtek értünk, még most is!
Úgyhogy azt mondom, legyünk büszkék, Roderick.
Majd megfizetnek érte.
Ne bujkáljunk az alagsorban, mintha szégyellnünk kéne valamit.
Nem. Mi nem. Mi ketten a világgal szemben.
Az sem érdekel, ha a Halállal szemben.
Ha Madeline Ushert akarja,
akkor ahhoz a szemembe kell néznie.
Sajnálom.
Te szarház…
Sajnálom.
Igazad van.
Te Madeline Usher vagy.
Egy királynő.
Egy istennő.
És örökké fogsz élni.
Mit művelt?
Úgy távozott, mint egy királynő.
Egész pontosan mint Tauszert királynő.
Most akklimatizálódik.
Ezért temették el őket a holmijukkal.
Amire szükségük lehet odaát.
Mindene meglesz odalent.
Csak hozzá kell szoknia.
Mit tett vele?
Szerettem.
Megtiszteltem.
Értem. És miután „megtisztelte”…
Biztos, hogy halott volt?
Nem biztos.
Most hogy mondja, teljesen logikus.
Az anyánkkal is ez volt.
Köszönöm, hogy eljött ma este, Auggie.
Sajnálom, hogy annyi kellemetlenséget okoztam magának.
Lehet, hogy nem tökéletesen,
de megváltoztattuk a világot.
Hányan mondhatják ezt el a végén?
Vallomást ígértem.
Megkapta.
Tudtam.
Legbelül.
A boszorkányórában.
Tudtam.
Tudtam, hogy egy halom holttesten mászom fel a csúcsra.
És azt mondtuk nekik, hogy a világ fájdalmát enyhítjük.
Ez volt a legnagyobb hazugság.
A fájdalmat nem lehet megszüntetni.
Fájdalomcsillapító nem létezik.
Gondoljon bele, ha ez lett volna az üvegen!
Akkor is vették volna.
Sosemár.
„Hosszú, zajos kiáltást hallottam,
mintha több ezer hullám hangja lett volna,
és a sötét, nyirkos mocsár komoran összezáródott a lábamnál,
elnyelve csendben az Usher-ház maradványait.”
Mást is magával rántott vele a mélybe.
Az én ügyem már értelmét vesztette.
Nyugdíjba vonultam.
Hazamentem.
FŐNIX ALAPÍTVÁNY
Juno örökölt mindent.
És felszámolta az egészet.
A Fortunato Pharmaceuticalst bedeszkázták. Darabokra tépték.
Átalakították a Főnix Alapítvánnyá.
Minden dollárt rehabilitációs programokra költöttek,
függőségi és gyógyulási kutatásokra.
És leszokott a Ligodone-ról.
Teljesen.
Arthur Pymet pár héttel később letartóztatták,
miután Camille volt asszisztensei átadtak
egy halom iratot a rendőrségnek.
A tárgyaláson feladta magát.
Egy szót sem szólt a saját védelmében.
Csak őt ítélték el a Fortunato Pharmaceuticals ügyében.
A börtönben hal meg.
A szabályozók működnek.
Próbálják megállítani a vérzést.
Az opioidválság már itt van.
Rátetoválták a világra, de próbálják eltávolítani róla.
Szétszedik.
Begyógyítják.
Nem tudtam, mit kezdjek ezzel.
Mert végül nem számított, hogy miért tett bármit is.
Kurvára nem érdekel, miért tette.
Nem kell a vallomása, az okfejtése vagy a magyarázkodása.
Úgyhogy vigye ezt is magával!
Ég önnel, Roderick!
Hazamegyek…
a férjemhez.
A gyerekeimhez.
A gyerekeikhez.
Én vagyok a leggazdagabb ember.
Tudja?
Mikor a lelkedre magány köszönt
Szürke sírkő sötét gondolatai között
És nem egy, hanem tömegek lesik Legtitkosabb órádat
Maradj csendes a magányban Mi nem egyedüllét
Mert a halott lelkek, kik éltedben előtted álltak, holtodban is
Körbezárnak, és rád vetül akaratuk Mint súlyos árnyak, légy nyugodt!
Az éj, bár tiszta, rosszalló
Nem néznek le az odafent trónoló
Csillagok a magas Mennyekből
Hogy reménnyel teljen a halandó fényüktől
Sugarak nélkül vörös gömbjeik
Fáradt lelkedet úgy érintik
Mint a tűz, mint egy láz
Mely örökké téged ráz
E gondolatokat ne űzd magadtól
E látomások ne tűnjenek utadból
Elhagyja mind szellemedet Nincs több - mint fűszálat a harmatcsepp
E szellő, Isten lehelete elcsitul,
És a köd, mi a dombra borul
Árnyas, árnyas, De töretlen, jelkép és szimbólum
Hogy akaszkodik a fákra!
Mint talányok talánya
AZ USHER-HÁZ BUKÁSA
EDGAR ALLAN POE MŰVEI NYOMÁN
A feliratot fordította: Imri László