Jag letar efter en kisse.
Jag vill inte verka krävande, men det måste vara en viss typ av katt.
Det här är det femte stället.
Du är en fröjd för ögat
efter fulingarna jag pratat med tidigare.
Jag vill ha en svart honkatt.
Så här stor.
Snälla, säg att det går.
Sötnos, det fixar jag.
Vad sägs om den här missen?
Kort tid kvar. Han lämnar oss ikväll.
Vilken förskönande omskrivning.
Gästerna har en vecka på sig att hitta ett hem.
Här får de somna in annars.
Jag är svag för dem som har kort tid kvar.
Den måste vara helsvart.
De här två, då? Inte svarta, men syskon.
Men ta gärna båda, så de får hålla ihop.
Det är viktigt att syskon håller ihop.
Den där då?
Inte till salu.
Det är en renrasig brittiskt korthår.
Vi har redan fått fyra förfrågningar.
Men det finns andra söta katter
som inte klarar sig om de inte får ett hem.
Jäkligt läskig.
Som sagt, hon är bokad.
Du vet nog inte vem jag är.
Jag är svinrik.
Nya burar, ny dator. Nya lokaler.
Jag kan adoptera varenda katt här och skänka dem till ett hem.
Ge er nya lokaler vid vattnet, med pool till kissarna.
Inte deras grej.
Och klä dig i Louis Vuitton från topp till tå.
Men jag tar med mig den här katten.
Gud, vad läskigt.
Låt mig…
Kan du… Ja, kan du hålla den så.
Ja, sådär.
Du har räddat mig.
Gissa vem jag hittade utanför dörren?
Men dåliga nyheter.
Nån verkar ha snott Guccihalsbandet.
Ledsen.
Pappa är väl ute och tar en latte.
Kattjävel!
Hej, pappa. Jag är upptagen.
Vad fan säger du?
Säg det igen.
Nej.
Det är skitsnack.
Nej, det är hon inte.
Nej.
Förnekelse.
Man kommer långt med förnekelse.
Varför är förnekelse en livlina för så många?
För att det funkar jäkligt bra.
Ditt barnbarn igen? Så här sent. Vill du svara? Mår hon bra?
Jadå.
Grejen med förnekelse är att problemen kan gå över av sig själva
och då funkar det ju.
Placeboeffekten.
Det är Madeline.
Vad gör hon där nere?
Hon pysslar med sina gigabyte.
Hon är ett geni. På riktigt.
Ett sånt som det finns fyra eller fem av per århundrade.
Hon gick ur Mensa för att hon blev uttråkad.
Hon kanske ska delta i samtalet,
och bidra med lite geni.
Var var vi? Just det. Förnekelse.
Ibland fungerar det, som sagt.
Men ibland inte.
Inte alls.
Helt otroligt.
- Det här är jävligt fel! - Vi kollar upp det.
Vad gjorde hon där över huvud taget? Vic?
- Vad? - Det är ditt labb. Dina djur.
Inte vet jag. Jag bad henne inte gå dit.
Belöningen på 50 miljoner dollar kanske hade nåt med det att göra?
Vad fan har du gjort med aporna?
- Dina jäkla mördarapor? - Skyll inte på mig.
Min fru ligger på intensiven, lemlästad.
Vad pratar vi om egentligen?
Vi har rättegången att sköta! Lanseringen.
Sätt er!
Bli arga, chockade, vad som helst. Men bara här inne.
Här inne är det tillåtet. Men när vi går ut
måste nån tala med pressen.
Vi röstar på Leo.
Det är klart ni tycker det.
Det är fruktansvärt. Jag är ledsen. Camille var…
Varför pratar den där? Den borde inte det.
Hon sa att hon var ledsen. Hur ska hon känna sig?
Det är kris. Vi måste minimera skadan.
Det var det vi hade Camille till. Det var hennes grej.
"Det är med sorg som jag och familjen Usher
tillkännager att vår älskade Camille L'Espanaye har gått bort,
vid 35 års ålder."
Vad fan är det här?
Ja, det är värdelöst. Ska vi säga åldern?
En mördarschimpans dödar min syster
- och jag är sorgsen! - Nu räcker det!
Använd egna ord då
eller "Candle in the wind". Strunt samma.
Men vi följer reglerna.
Vi håller inte bara ihop, vi bildar en försvarsmur.
Tänk på att Morella ligger på sjukhus
och Prospero och Camille är döda.
Så skippa tjafset tills jag fattat vad som pågår.
Fram tills dess, om Madeline ber er att fisa i micken
på tv, då gör ni det.
Vi är i krig och jag är befälhavare.
Jag vill inte höra nåt annat än: "Ja, sir."
Förstått?
Ja, sir?
Utmärkt. Nu när vi har fått ur oss allt
kan vi gå ut och låta Leo sköta sin roll.
Tammy eller Froderick får göra intervjuerna.
- Säg inte så! - Fan ta det här!
- Leo! - Vadå? Passar det inte?
Gör mig arvslös, för fan!
Ge min del till nästa knarkarbrud du hittar på akuten.
Får Juno ärva?
Nej, inte riktigt.
Eller hur, pappa?
Jag sitter faktiskt här.
Det var det här jag ville visa.
Nattvakten skulle ha varit Philip Fasullo.
Han har de flesta nattskiften.
Ingen Philip direkt.
Hans skift avbokades.
Nån ringde hans chef och sa att han inte kunde komma.
Vi vet varken vem som ringde eller vem kvinnan är.
- Har vi ljudet inspelat? - Nej.
Varför inte?
Övervakningskameror brukar inte ha ljud.
Pausa.
Bättra på skärpan.
Det går inte heller.
Finns inte bättre skärpa?
Det ser man på tv. En knapp och bilden blir skarp.
Man kan förstora, men inte öka skärpan.
- Förstora den då. - Okej.
- Känner ni igen henne? - Svårt att säga.
Kanske om du kunde få bättre skärpa.
Mads?
Jag vet inte. Jag tror inte det.
Vi har ingen kvinnlig vakt på RUE.
Inte för närvarande.
Så hon borde inte ha varit där.
Alltså var det planerat.
Är det samma kvinna som var på Perrys klubb?
Inte bekräftat än.
Vi behöver väl inte bekräfta det?
Be alla göra sig redo. Det här är krig.
Jag vet inte vem eller hur,
men jag vet hur det känns när en kula viner förbi
även om jag inte hör skottet.
Vem den här kvinnan än är, hitta henne.
Vi har inte ens förberett Perrys begravning. Vad gör vi nu?
Dubbelbegravning?
Vad är värst? Begrava två samtidigt eller två begravningar?
Jag har inte ens nåt begravningssvart.
- Vi kan köpa nåt. - Jag har inte ens en svart kostym!
Eller vänta. Jag har faktiskt en.
Falskt alarm. Den är för fan i satäng!
Jag ordnar det.
Jag hör Camilles röst i huvudet nu.
"Satäng är de fattigas siden. På en begravning passar det
bara på den döda." Fy fan.
Det här är tufft för dig. Och det hjälper inte bara att prata.
Jag förstår det.
Säg vad jag kan göra.
Okej. Jag fattar.
Har du sett Pluto sen du kom hem med henne?
Jag är rädd att hon smitit ut igen.
Jag vet inte. Hon är här, jag lovar. Lite skygg bara.
Hon kanske har varit med om nåt.
Synd på Guccihalsbandet.
Det gör inget.
Jag ska hälla upp mer mat. Vi kanske kan locka fram henne.
Ja.
Helvete!
Jules!
Vad?
Du missade henne precis.
Vi bör fråga oss om han gör det avsiktligt.
Vi väntar lite till.
Om jag kom en halvtimme sent till en rättegång
skulle jag förvänta mig en anmärkning.
- Vad vill du säga, mr Dupin? - Bara en observation.
Familjen Usher tror att andra regler gäller för dem
och deras advokat.
Spara det till juryn.
Ursäkta, herr domare.
Mr Dupin och jag diskuterade precis
domstolsanmärkningar, mr Pym.
Dina och hans, verkar det som.
Det kunde tyvärr inte hjälpas.
Familjen Usher har tyvärr drabbats av ännu ett dödsfall.
Camille L'Espanaye är död.
Så ursäkta, men det har varit en intensiv morgon.
Jag beklagar.
Familjen är som ni förstår chockad.
Jag vet tyvärr inget mer för närvarande.
Regeringen visste inte om det.
Vad hände?
Vi skjuter på förhandlingarna till måndag.
Våra tankar är med familjen Usher i den här svåra stunden.
Rättegången ajourneras.
- Arthur. - Inte nu.
Vad gjorde hon här?
Jag vet inte.
Säg det. Jag kommer ändå få veta.
Pappa, jag vet inte. Det är sant.
Hon var nåt på spåret och hon var här.
Så det kan ha haft nåt med jobbet att göra,
eller med dig.
Hon var bra på att avslöja saker.
Hon var bra på att snoka.
Frågar du om jag är informanten eller om det var
- Camille? - Det var inte Camille.
- Okej. Om du säger det så. - Ja.
- Hon var ute efter dig eller apparaten. - Fråga rakt ut.
Är det du?
Du kanske har pratat med FBI.
För att skaffa dig en fördel. Det spårade ur
- och nu är du fast. - Var inte dum.
Fan ta dig om du tror det. Jag skulle offra allt för familjen.
- Varför var hon då här? - Jag vet inte!
Du kanske bad henne kolla upp mig.
Jag…
Jag tror hon tittade på schimpanserna.
Varför då?
Hon ville sabotera mitt projekt.
- Varför då? - För skoj skull? Inte vet jag.
Vet du hur mycket jag betalat för att få schimpanserna?
- Ja. - Vad det kostat mig?
- Jag tvingades grunda enorma habitat. - Jag vet.
Och det här djuret… Vad hade du gjort med det?
Apparaten ökar absolut inte aggressiviteten.
Var är den nu?
Den är död.
Inte apan, för fan,
apparaten som satt runt hjärtat och är värd 200 miljoner i immaterialrätt.
Vi har tagit ut den. Djuret är oviktigt.
Nej, det är högsta prioritet.
Det blir fokus om folk börjar rota i det här.
Själva apan kan bli en brottsplats.
Ska jag avsluta projektet eftersom det inte funkar?
Lägga pengarna på Leos dataspel eller Tammy?
Vi ska börja göra försök på människor.
- Det är det jag har velat höra. - Ja, vi är redo.
Har ni data för att få det godkänt?
Ja, faktiskt.
Vilka goda nyheter.
Jag har varit…
Det är viktigt.
Viktigare än du kan ana.
Hennes tillhörigheter.
Jag hann ta de här innan polisen kom.
- Vi har gått igenom hennes mobil. - Hur då?
Med koden.
Har ni koden?
Vi har alla era koder.
Det låter rimligt.
Men det finns en känslig fråga,
så du måste vara diskret med det här,
okej?
Jag förstår.
Eller jag förstår ingenting.
Vad är känsligt?
Den här låg i Morries väska. Känner du igen den?
Nej, det är inte hennes.
Det är hennes. Men vi kan inte öppna den.
Men det är inte hennes mobil.
Ingen fara.
Du kanske kan försöka med några vanliga kombinationer,
försöka låsa upp den.
Men det är inte hennes.
Jag förstår.
Försök i alla fall.
Vårt bröllopsdatum.
Nix.
Lenores födelsedag?
Nej.
Jag kan fortsätta, men då spärras den.
Hennes företagsmobil visade inget ovanligt.
Men den här…
Jag måste få se vad som finns på den.
Hennes ring, då?
Hennes vigselring. Har de hittat den?
Var är den?
Snälla… Försök med mobilen.
BÄTTRE SKÄRPA. BEKANT?
Ta till vänster.
Jag måste fixa en grej innan jag åker till kontoret.
Jag säger vart du ska köra.
Var inte dum, Madeline. Det här är inte klokt.
Det är helt jäkla galet.
Skriv under här.
Oj, vad många dokument.
Mest om informerat samtycke.
Det är standardförfarande.
Tur att jag litar på dig.
Vi måste lita på varandra.
- Det är en viktig del. - Jag antar det.
Man hör många historier.
Stora läkemedelsföretag
som testar läkemedel i låginkomstländer.
Känner du till det?
Jag har hört talas om det.
Jag antar att folk behöver pengarna mer där.
Och inte klagar.
De kanske inte ens rapporterar biverkningar.
Eller ens märker dem.
Eller så är de inte medvetna om riskerna.
Men det finns en annan sida av myntet.
Det kan ge dem tillgång till mediciner och behandlingar
som de inte hade haft råd med.
En del av de bästa studierna sker
där behovet för det som testas är som störst.
Lite på samma sätt som att du…
…får den här chansen.
Du behöver det.
Jag är verkligen tacksam.
En fin apparat som testas här hemma i USA.
På nån vars liv kan förändras.
Jag är glad att få delta.
Sådär ja. Allt är klart.
Tack.
Kommer det att vara som en pacemaker?
Det är mycket mer avancerat än en pacemaker.
Implantatet är passivt. Åtminstone till en början.
Det samlar in data om ditt hjärta och dina kärl,
och utvärderar dem.
Det kan hitta förträngningar innan det blir proppar eller stroke.
Det kan förebygga en mängd hjärt- och kärlsjukdomar.
Det kan rädda ditt liv.
Och om allt går som det ska kommer det en dag att ta över,
se till att ditt hjärta slår perfekt i vila,
under stress och motion, allt.
I många årtionden.
Okej.
Då så.
När sätter vi igång?
Ja, alltså…
Jag behöver några dar till för att kolla allt.
Vi vill inte göra nåt förhastat. Men i slutet av veckan borde gå.
Ja, då är vi redo.
Kommer doktor Ruiz själv utföra operationen?
Ja.
Åh ja. Hon är…
Hon ser verkligen fram emot det här.
- Okej. - Okej.
Pappa, du måste äta.
Du har inte ätit på två dar.
Jag mår bra, gumman.
Har du sett den här mobilen?
Kan den ha varit mammas?
Varför skulle mamma ha två mobiler?
Det tror inte jag heller. Det är ett misstag.
Nån annans mobil hamnade bland hennes grejer.
Vi bör väl hitta ägaren till mobilen
- och återlämna den? - Ja.
Har du nåt… Nu för tiden kan väl ungdomar
hacka sig in i vad som helst?
Tonåringar hackar sig in i allt.
Inte riktigt. Du tänker nog på hackare.
Vet du hur vi kan öppna den här?
Det finns tre sätt att öppna en mobil
och det funkar alltid.
Kod, fingeravtryck eller ansikte.
Så funkar min med.
Jaså du!
Åh fan.
Bakgrunden på den där är förvald.
Vad innebär det?
Mamma hade bilder på tårtor.
Det stämmer. Det hade hon.
Så det är nog inte hennes.
Det är inte hennes.
Älskling.
Du är så störig.
Förlåt.
Jag blir galen. Jag fattar inte.
Jag tog en massa gula tabletter.
Jag borde hamna i koma i två dar.
Jag är ledsen.
Kan jag göra nåt?
Nu när du säger det.
Allvarligt? Tänker du på sånt nu?
Folk sörjer på olika sätt.
Hjälper det dig att somna…
Okej.
Din otäcka jävel.
Inte du, du är jättebra.
- Jules. Förlåt! - Min näsa, för fan.
Förlåt! Helvete!
Vad i…
Vad fan är det här?
Förlåt, Jules, men din katt har lagt…
Jag slänger lakanen. Och bränner upp sängen!
Vi kanske måste flytta.
Förskjutning.
En annan hanteringsmekanism i min familj.
Det är när man riktar starka känslor
mot nån eller nåt som inte känns hotfullt.
Då kan man avreagera sig, bli arg,
våldsam till och med,
utan att behöva ta några större konsekvenser.
- Jag känner till det. - Säkert.
Hur ofta gick det inte ut över stackars Ernie?
Som sagt, jag känner till det.
På så vis var Napoleon mest lik mig.
Av allihopa.
Förnekelse, förskjutning, projicering.
Men jag ville åstadkomma nåt mer.
Nåt bättre för honom, för allihopa.
Ett personlighetsdrag som de inte har.
Sublimering.
En av de få hanteringsmekanismer
som anses positiv.
Sublimering är när man riktar starka känslor
mot ett ting eller en aktivitet som är passande och säker.
I stället för att brusa upp mot sina anställda
lägger man energin på kickbox…
Vad fan?
Jag pratade, för helvete!
Gud!
- Vad fan är det med dig? - Ursäkta.
Höj inte rösten mot mig.
Tala om förskjutning hur mycket du vill,
men rikta det inte mot mig.
Jag smäller till dig om du skriker åt mig.
Du har rätt.
Ursäkta…
Det var inte ditt fel.
Jag respekterar dig, Auggie. Det har jag alltid gjort.
Då har du ett märkligt sätt att visa respekt.
Minns du den dan vi träffades?
Självklart.
Jag funderade mycket den dan.
På sånt jag aldrig hade tänkt på förut.
Min syn på världen förändrades efter det.
Men jag trodde inte att vi skulle hamna här.
Ja?
Hej, ursäkta att jag stör. Jag söker Roderick Usher.
- Varför? - Är du Roderick?
Du får ta och säga vem du är.
Jag vill inte att du ska smälla igen dörren.
Jag heter Auguste Dupin och försöker göra en god gärning,
men jag behöver hjälp.
Jag hoppas att du är nån som vill hjälpa.
Jag är bedrägeriutredare på Medicare
och vet att du jobbar på Fortunato.
Snälla.
Jag har 36 namn på listan och 30 har redan smällt igen dörren.
Hör här. Jag är inte ute efter dig.
Jag vill bara gå till botten med en sak.
Ställa saker till rätta.
Kom in.
Stig på.
Tack.
Om du skulle kunna titta på de här.
Jag vet inte vad det är.
Medgivandeformulär för tester.
Doktor Brevit förekommer på alla…
- Hur väl känner du honom? - Jag känner honom inte.
Vem är doktor Brevit?
Han jobbar med Fortunatos kliniska studier.
Känner du verkligen inte honom?
Ursäkta. Jag förstår att du inte kan säga så mycket,
men kan du inte säga vad du är ute efter,
- så att vi kan hjälpa dig? - Ja.
Många har tydligen inte skrivit under formulären själva.
Vissa underskrifter kan vara förfalskade.
Jag tror att läkaren har haft med dem i studier
utan att informera varken dem eller anhöriga
om möjliga biverkningar.
Allvarliga biverkningar.
Herregud.
Vissa av dem är döda nu.
- Några av kropparna… - Mr Dupin…
Kalla mig Auguste.
Auguste, jag känner inte till läkemedelsindustrin,
men jag känner min man.
Om han vetat om det här
hade han gjort nåt.
Det stämmer. Jag vet inget om det här.
Verkligen inte.
Det är just det. Du är på min lista av en anledning.
När Brevit anmäler en ny patient
kontrolleras anmälan på flera avdelningar.
Vissa av dem ska kontakta patienten,
bekräfta uppgifterna och ordna med betalning.
Man ska bekräfta att de är tillräkneliga och har gett sitt medgivande.
- Vart vill du komma? - Tja…
Din underskrift står här.
Bredvid Brevits.
Får jag se?
Och här.
Här och här.
- Det är inte hans underskrift. - Vänta.
- Det ser jag. - Vänta.
- Är den förfalskad? - Nej.
Det är inte din.
Det menade hon inte. Det här är mellan oss, okej?
- Ja, men… - Jag minns inte om jag skrivit under
de här dokumenten.
Men jag tittar gärna på det.
Jag minns inte.
Inte just nu.
Det är många som har problem med minnet.
Vad gör de med er där?
Har alla på Fortunato fått hjärnskakning?
Jag är ledsen.
Du står lågt i hierarkin.
Jag med. Vi har båda en chef.
Jag förstår dig. Om hon eller du säger nåt fel
kan ditt jobb drabbas.
Du kan förlora det.
Jag ser bebisen.
De hemmagjorda leksakerna.
Nån har stickat dockorna och täljt tåget.
Ni klarar er precis. Som jag.
Ni har ett barn till.
En storebror, tror jag.
Han sover nog nu, men jag ser inte många sovrum,
så de sover nog med er.
Honungsburken på diskbänken är nästan tom.
Honungsfläckar på bordet och golvet.
En huskur för det äldre barnet.
Jag ser fläderbär och solhatt. Ni försöker verkligen.
Han sover nu, för han var vaken hela natten.
Kaffekopparna tyder på att nån av er var uppe med honom.
Ni försökte få i honom honungen.
Flera koppar, så ni var nog båda uppe.
I skift antagligen.
Ni är bra föräldrar som inte har råd med medicin,
så ja, ni är smarta nog att inte minnas.
Ni kan inte riskera det, får inte säga nåt olämpligt.
Det är svårt att säga fel.
Ännu svårare att göra det rätta.
Men om ni ändrar er…
Det är skitsnack.
Jag är ledsen att han dök upp hos er.
Jag ska ringa hälsodepartementet och be dem sluta trakassera oss.
De har ingen rätt.
- Men de där formulären. - Jävla pack.
De tror att läkemedel uppstår ur intet.
Att vi låser in oss i ett rent, tomt rum
med glasbägare, bunsenbrännare och provrör,
och kommer ut med penicillin.
De förstår inte vad som krävs för att ta fram, testa och sälja ett läkemedel.
Det riktiga labbet är den verkliga världen.
- Underskrifterna… - Vet du vad den verkliga världen är?
Variabler.
I den verkliga världen finns biverkningar,
överraskningar, avvikelser och Guds hand.
Allt det måste vi uthärda.
Vi uthärdar det trots alla gnälliga fårskallar.
Anmälningar, utredningar och hela röran.
Varför? Så att de kan ha stånd lite längre?
Så att de blir av med huvudvärken?
Och sen anmäler de oss för det. Jävla pack.
Min underskrift var förfalskad.
Nej.
Jo.
På minst ett halvt dussin formulär.
Är du en lagspelare, Rod?
Är du med i Fortunatos lag?
Ja.
Vad innebär det för dig?
Jag vet inte. Jag tror…
Om du kommer hit
och säger att din underskrift är förfalskad på interna dokument,
dokument som tydligen stulits, kan jag tillägga,
då är du ingen lagspelare. Då är du på deras sida.
Jag vill bara ha en förklaring…
Och jag förklarar att det här företaget är ett lag.
En enhet. Det handlar inte bara om att hålla ihop.
Vi måste bilda en försvarsmur.
Vi skulle utsättas för hot utifrån annars.
Vi är i krig nu.
Jag är befälhavare och vill inte höra nåt annat än:
"Ja, sir." Förstått?
- Jag förstår. - Säg det då.
Ja, sir.
Det låter bättre.
Jag ska kolla upp det här.
Har det begåtts nåt misstag med din underskrift,
så ska vi rätta till det.
Men det är samma sak.
Alla i den här byggnaden är i samma lag.
Alla godkänner allt.
Oavsett namnet på formuläret. Så vad är vitsen?
Ett lag kan väl inte vara splittrat?
Jag är med i laget till 100 %, sir.
Toppen.
Rod…
De där misstagen är gamla.
Det var innan du visade din potential.
Innan jag tog dig under mitt beskydd.
Såna misstag kan inte ske nu.
Du är med i officersklubben nu.
Du kan slappna av.
Kom ihåg vilken sida du är på bara, så klarar du dig.
Absolut.
Ja, sir.
- Vet du vad jag har för bil? - Nej.
Inte? En Ferrari.
- Sjyst. - Det kan du ge dig fan på.
1979 Ferrari 308 GTS.
Rosso Dino-röd med säten i naturfärgat italienskt läder,
targatak, femväxlad, 2,9-liters V8,
292 hästkrafter.
Från noll till 100 på åtta sekunder.
Det är ingen vanlig bil.
Det är en extraordinär bil. Inte en bil för vem som helst.
Det är en bil för en viktig person.
Att köra en sån bil är att visa vem man är.
Vem man är, vart man är på väg och hur man kommer dit.
Följer du mig och undviker problem,
med munnen stängd och ögonen öppna,
kommer du snart köra vilken bil du vill.
Parkera den framför vilket drömhus du vill.
Jag är godisförsäljaren, Rod.
Jag är Willy Wonka och det här är min chokladfabrik.
Och du har fått komma in.
Spelar du dina kort väl
kan allt det här bli ditt en dag, Kalle Spann.
Nu tar vi oss en drink. Nånstans är klockan 12.
Du borde sluta.
- Vi skulle svälta ihjäl. - Jag skaffar jobb.
Och en utbildning? Tänker du skaffa det med?
- Hallå. - Förlåt.
Slutar jag är det kört. Gris skulle krossa mig. Jag vet för mycket.
Jag kan gå till en konkurrent.
Få jobb där innan Gris krossar mig. Eller kanske…
Han sa att jag är med i klubben.
Han skyddar mig. Jag kanske ska hålla tyst.
Eller så kan du göra nåt helt annat.
- Det är en smutsig bransch. - Det behöver inte vara så.
Alltså ni två. De förfalskade din underskrift.
Ditt namn, vårt namn, står på ett brottsbevis.
Du vet inte om du är syndabocken förrän det är för sent.
En konkurrent kommer aldrig att lita på dig.
Fortunato kommer aldrig att respektera dig.
Du åt just deras skit med ett leende.
Du kan inte vara med i klubben. Inte vara jämbördig.
Inte när de sett dig äta deras skit.
Så funkar det.
Och det är för jävligt, för din far grundade företaget.
Det är vår bördsrätt, Roderick.
Du ska gå till jobbet…
…och fortsätta äta deras skit.
Du ska få Rufus Griswold att tro att det är din favoriträtt.
Och sen ska du ringa det här numret.
Din fru har rätt.
Det är det rätta.
Vi ringer honom imorgon.
Och du ska bli bästa vän…
…med Auguste Dupin.
- Lång natt? - Ja, förlåt.
Det blev lite mycket.
Hur känns näsan?
Öm.
Men det är okej.
Har du hittat den lilla rackaren?
Nej, men hon är nog här nånstans.
Jag vet att du har gått igenom mycket. Jag vet vad jag gav mig in på.
Du har alltid varit tydlig med att du tar droger.
Klaga inte på det.
Det blir ett problem.
Gör inte det.
Jag menar inte att du ska sluta. Men jag är orolig.
Du har alltid haft det under kontroll,
som om du haft nån magisk kraft. Men nu är du inte i form.
Lugna ner dig lite.
För min skull, om du föredrar det.
Kan du göra det?
Okej.
Ledsen att jag bara dyker upp så här och tar din tid.
Många trappor.
Vill du ha kaffe?
Nej, tack.
Det är bra.
Vad fint.
Du har väl inte varit här förut?
Nej.
Jag var där det såg ut som en koja,
men inte här. Det är fint, lyxigt.
Som ett mikrobryggeri eller nåt.
Jag flyttar nog snart igen.
Min kille har slutat. Han är ute ur bilden, men vet inte om det.
Vad tråkigt.
Jag hoppades på lite droger.
Ursäkta att jag säger det rätt ut. Jag vill ha droger.
Jag har det jobbigt, nu med Morrie…
Hon har ju smält, som du vet.
Hon har en kontantkortstelefon och…
Jag undrar vad hon gjorde på…
Perrys orgie?
- Säg inte så, för fan. - Förlåt.
Perrys hångelhög.
Inte mycket bättre.
Jag vill fokusera och få mer energi.
Och inte må skit.
Bara en liten stund.
Kokain? Derivat passar inte dig.
För farligt.
Håll dig till klassikerna.
Ta inte för mycket nu bara, okej?
Några små doser om dan bara.
Helvete!
Vad fan?
Satan! Fånga katten!
Helvete!
Ta katten. Jag ska flå den levande!
Är det ögat?
Helvete!
Skölj noga.
Fan också!
- Så… - Helvete!
Jag tar med mig kokainet om det är okej.
Vi kommer att vara i Points Park imorgon, så kom
till BILLT Nation för en pop up-träning.
Vi är så peppade här i studion idag. Eller hur?
Vi ska välkomna vinnarna i BILLT Nation Goldbug.
Kom igen, allihopa.
De får en rundvandring i BILLT-studion,
och en fullständig makeover.
Vi vill fira det nya livsstilsmärket Goldbug
som lanseras på torsdag.
Gå in bakom kulisserna nu
och bli gyllene, så ses vi efter träningen.
Alla vet att livet är kort och världen är kaotisk,
och det finns mycket vi inte kan kontrollera.
Men det som vi kan kontrollera då?
Är din kropp, ditt sinne och den heliga Gaia-energin i harmoni?
Jag är BILLT och det kan du också bli.
Vi byggde den här stan
Dina bästa dagar är en livsstil härifrån. Är ni redo?
Nu värmer vi upp!
- Vi byggde stan - Vi byggde kroppen
- Vi byggde kroppen med jobb och själ… - Vi byggde stan med rock and roll
För helvete!
Hej, tack för att du kom.
Visst. Jag blev förvånad när du ringde.
Jag kan inte hitta den.
Den lilla jäkeln! Jag kan inte hitta den.
Såja, den är säkert bara…
Katter är rovdjur. Det är genetiskt.
De har varit tamdjur i 10 000 år, men rovdjursdriften är kvar.
Hur små och gulliga ni än vill ha dem,
så lämnar de små gåvor.
För att lära er att jaga.
Det är ofarligt. Om man inte är mus.
Ofarligt?
Är det där normalt?
Konstigt att hon la dem i badkaret.
Jag hittade dem på olika ställen.
Jag ville visa dem för dig. Hör här…
…du får ta tillbaka den.
Avliva den antagligen. Katten är för fan en psykopat.
Hon är i väggarna.
- Vad? - Japp. Lyssna.
Katter är faktiskt toppkonsumenter.
Allt handlar om jakt.
De kan sträcka ut ryggraden och sprinta.
Femtio kilometer i timmen.
De kan dra ihop axlar och bröstkorg och tränga sig in i små utrymmen.
De kan hoppa nio gånger sin egen längd.
De landar nästan alltid på tassarna när de faller.
De äter sina byten för att få taurin, en livsviktig aminosyra.
Katter producerar inte nog, så de måste äta den.
De är rovdjur på grund av…
…en brist.
Som din far. Inte sant, Leo?
Se upp.
Fan, Jules. Du kanske har rätt.
Jag kanske ska ta en paus med drogerna.
Okej, nu räcker det.
Nu ska du få se.
Sitt still, din jävel!
Jag kan köpa en ny vägg, en ny vindsvåning.
Hemsworth kan skicka en ny hammare.
Men du, din lilla skit!
Det är inget.
Hej.
Det är jag. Freddie Bear. Är du vaken?
Fan också.
Helvete.
Jag har ingen aning.
Jag har svårt att tro det.
Jag kan reglerna.
Jag skulle aldrig träffa tjejerna.
För då skulle jag döda dig.
Säkert att det var hon?
Hon stod bakom dig, med samma peruk.
Du måste ha sett henne.
Nej. Pausade du bilden?
Det är en livestream. Man kan inte pausa.
Jag är ledsen, Tam.
Jag borde ha sett henne
och bett henne sticka.
Hör här…
- Älskling, du… - Vad? Nej.
Du måste sova.
Allvarligt.
Det är inte bra för hälsan.
Jag mejlar Lauren, så att hon kan be Candy att låta oss vara.
Det är oproffsigt.
Du ser vilsen ut, gamle man.
Ursäkta. Det är jag nog.
Jag ska få dig på andra tankar.
Hur mår du?
Bra.
- Hur är det med benet? - Bra.
Men jag har funderat.
Jag kanske ska göra ett uppehåll med ligodone?
- Varför då? - Jag har läst en del.
Jag gillar det, men jag tänkte…
Kanske se hur det känns utan det i några dar.
Hur skulle det se ut?
Du är ett levande bevis på att det är bra.
Ett levande motbevis för det som alla idioter påstår.
Du har tagit mer ligodone än nån jag känner,
och se på dig.
Du är en uppenbarelse.
Du mår toppen, utan smärtor.
Du är mitt vackraste och mest perfekta bevis.
Jag skulle behöva bli lite uppmuntrad, nu när du säger det.
Vad sägs?
Vad är det?
Roddie!
Roddie, vad är det?
Roddie!
Vad är det?
Ursäkta oss en stund.
Det är lugnt.
- Hon borde inte ha ringt dig. - Jodå.
- Det är inget. - Förolämpa mig inte.
Doktorn kom förbi för några kvällar sen.
Oanmäld.
Vad är det?
CADASIL.
- Som mamma. - Okej.
Och det är…
Det är fem år på utsidan.
Det är rätt långt gånget.
Det är kortare tid.
Vaskulär demens kan ge hallucinationer,
men jag trodde inte…
- Att det var så här. - Okej.
Victorine.
Ja, jag tänkte likadant.
Om apparaten fungerar kan den ge oss mer tid.
Förebygga stroke. Minska hjärnskadan.
Bra. Mediciner?
Betablockerare, risperdal.
Risperdal? Ger han dig antipsykotiska medel dödar jag honom.
Det kanske han gör.
Det jag såg nu ikväll…
Victorine ska få sitt lilla hjärtmirakel att fungera, fort.
- Samma som mamma. - Sluta.
Hallå, vad är…
Hallå.
Hallå!
Jag tog henne nästan!
Fan!
Leo, vad pågår?
Springer hon, så ta henne!
Jag ska mosa kattjäveln!
Kom hit!
Vad?
Ser du den inte?
Sluta!
HUSET USHERS UNDERGÅNG
BASERAT PÅ EDGAR ALLAN POES VERK
Undertexter: Gabriella Ekbom