Sháním kotě.
Nechci být vybíravej, ale potřebuju hodně specifický kotě.
Už jste pátý útulek, kde to zkouším,
a vážně vás rád vidím
po všech těch pitomcích dnes ráno.
Sháním černou kočku. Holku.
Asi takhle velkou.
Že mi pomůžete?
To víte, že vám pomůžu, fešáku.
Co tahle?
Je tu jen na skok. Večer musí pryč.
Řečeno hodně eufemisticky.
Naši hosté mají týden, aby našli domov.
Potom je utratíme.
Mám pro ty nakrátko slabost. Vždycky jsem měla.
Celá černá. Musí být černá.
Co ty dvě? Nejsou černé, ale jsou sourozenci.
Musel byste si vzít obě, aby zůstaly spolu.
U sourozenců je důležité, aby se nerozdělili.
A co tamhleta?
Ta není k mání.
To je čistokrevná krátkosrstá britka.
Online se o ni zajímají už čtyři lidi.
Ale je tu spousta krásných koček,
které zemřou, když si je nikdo nevezme.
Zvláštní, viďte?
Jak jsem řekla, není k mání.
Asi nevíte, kdo jsem.
Jsem váš mecenáš.
Nové klece, nový počítač, nová budova.
Každou místní kočku adoptuju nebo dám do sirotčince.
Přestěhujete se do nového někam k vodě, na koťátka dostanete koupací vaničky.
Koupání nesnáší.
A vás obleču od hlavy k patě u Louise Vuittona.
Ale tuhle kočku si odnesu domů.
Bože, to není možný.
S dovolením.
Můžete ji… Podržte ji takhle.
Jo. Přesně tak.
Zachránils mi život, lumpe.
Hele, na koho jsem narazil, jak se válí u dveří.
Blbá zpráva je,
že mu šlohli ten obojek od Gucciho.
Promiň.
Taťka si asi dělá latté.
Svině jedna!
Ahoj, tati, mám práci.
Cože, kurva?
Zopakuj to.
Ne.
Ne, to je blbost.
To není.
Ne.
Popírání.
Úžasné, jak daleko se s popíráním dá dojít.
Víte, proč se k němu uchyluje tolik lidí?
Protože vážně funguje.
Zase vnučka? Takhle pozdě. Nevezmete to? Je v pořádku?
Je v pohodě.
S popíráním se to má tak, že problémy často odezní samy,
takže se zdá, že funguje.
Placebo efekt.
To je jen Madeline.
Co tam dole dělá?
Asi si hraje s těmi svými gigabyty.
Je génius. Opravdový.
Takový, co se rodí čtyřikrát, pětkrát za století.
Odešla z Mensy, protože se tam nudila.
Možná ji můžeme zapojit do hovoru,
genialita by neuškodila.
Kde jsme to byli? Jo, u popírání.
Jak jsem říkal, někdy funguje.
Ale jindy ne.
Ani trochu.
Já tomu nevěřím.
- To je šílený! - Ještě to prošetřujeme.
Co tam vůbec dělala, Vic?
- Co? - Je to tvá laborka. Tvé opice.
Nevím. Já ji tam neposlala.
Možná s tím má co dělat ta padesátimilionová odměna?
Co tam s těmi zvířaty provádíš?
- S těma vražednýma kyborg opičákama? - Neházej to na mě.
Žena mi leží na JIPce. Je znetvořená. Zohavená.
Co je tohle za debatu?
Je tu ten proces! Já musím mít to uvedení na trh.
Sedněte si!
Mějte vztek, buďte v šoku, cokoliv.
Tady je na to prostor, ale až vyjdeme ven,
někdo musí vydat tiskové prohlášení.
Měl by to být Leo.
Jistěže Leo.
Strašný. Je mi to moc líto. Camille byla tak…
Tohle individuum by teď fakt mělo mlčet.
Co ti vadí? Jen řekla, že je jí to líto.
Máme tu krizi, musíme zmírnit škody.
Proto jsme měli Camille. To byla její parketa.
„Jménem svým i rodiny Usherových
s velkým zármutkem oznamuji, že naše milovaná Camille L'Espanayeová zesnula
ve věku 35 let.“
Co to kurva je?
Jo, je to děs. Fakt tam těch 35 dáme?
Šimpanzí robot rozpáře ségře tvář,
- a já to „oznamuji“? - Dost!
Napiš si to sám,
třeba přitom vybrakuj Eltona Johna,
ale všichni se srovnají do latě.
Nejde jen o to držet při sobě, ale postavit zeď.
A jestli to nevíte, Morella je v nemocnici,
Prospero mrtvý a Camille taky.
Takže se uklidněte, dokud nezjistím, co se děje.
A jestli Madeline zatím bude chtít, abyste si uprdli do telefonu
nebo do národní televize, uděláte to.
Tohle je bitva, já velicí důstojník
a nechci slyšet nic než „Ano, pane.“
Rozumíte?
Ano, pane.
Výborně. Když jsme si ulevili,
můžeme jít ven a Leo zahraje svou roli.
Ať to zahraje Tammy nebo Froderick.
- Neříkej mi tak. - Nasrat!
- Leo! - Co je? Nelíbí?
Tak mě vyškrtni z vůle!
Dej můj podíl další fetce, co sbalíš na pohotovosti.
Juno je v závěti?
Ne, ta rozhodně ne.
Nebo ano, tati?
Jsem pořád tady.
Proto jsem se chtěl sejít.
Noční službu měl mít Philip Fasullo.
Většinu nočních slouží on.
Nevypadá jako Philip.
Odvolali ho.
Někdo z korporátu zavolal jeho šéfovi a směnu mu zrušil.
Nevíme kdo a nevíme ani, kdo je ta žena.
- Máme zvuk? - Ne.
Proč ne, kruci?
Bezpečnostní kamery ho moc nemívají.
Tady to zastavte.
Lepší obraz.
To taky většinou nejde.
Lepší obraz nejde?
V televizi to dělají pořád. Jen stisknou tlačítko.
Jde to přiblížit, ale obraz se nezlepší.
- Tak to přibližte, ano? - No dobře.
- Poznáváte ji? - Těžko říct.
Možná kdybychom měli lepší obraz.
Mads?
Nevím. Nemyslím si.
V RUE ani žádné ženy v ostraze nemáme.
Tedy momentálně.
Takže jen víme, že tam neměla co dělat.
Což znamená, že to byl záměr.
Je to ta samá žena jako v Perryho klubu?
Zatím to nelze potvrdit.
Nemusíme přece nic potvrzovat.
Řekněte všem, ať jsou ve střehu. Jsme ve válce.
Nevím, kdo drží zbraň,
ale poznám, když kolem sviští kulka,
i když neslyším výstřel.
Najděte tu ženskou, ať je to kdokoliv.
Perry ještě ani neměl pohřeb, a teď tohle?
Co bude, dvojpohřeb?
Co je horší? Dvojí pohřeb, nebo muset jít na dva?
Ani na to nemám co na sebe.
- Něco ti koupíme. - Nemám ani černý oblek!
Ne, počkat. To není pravda. Jeden mám.
Tady je. Saténovej!
Já to zařídím.
Jako bych teď Camille slyšel.
„Satén je hedvábí pro chudý, na pohřeb se nenosí,
leda bys byl ten mrtvej.“ Proboha.
Je to síla a nejde to jen tak ignorovat, já ti rozumím.
Chápu tě.
Řekni, jak můžu pomoct.
Dobře. Chápu.
Neviděls Pluto od tý doby, cos ji našel?
Ještě ne, možná se zase zaběhla.
Někde tu určitě je. Je jen plachá.
Třeba musí setřást nějaký trauma.
Ten obojek od Gucciho mě sere.
Neřeš to.
Ale stejně jí dám ven žrádlo. Třeba ji to naláká.
Jo.
Kurva!
Julesi!
Co?
Teď tady proběhla.
Ctihodnosti, měli bychom zvážit, zda to není úmysl.
Počkáme ještě pár minut.
Kdybych přišel o půl hodiny později já,
očekával bych nařčení z pohrdání.
- Naznačujete něco, pane Dupine? - Jen si tak říkám,
že pro lidi, jako jsou Usherovi a jejich zástupce,
zřejmě platí jiná pravidla.
To si nechte pro porotu.
Promiňte, Ctihodnosti.
Právě jsme s panem Dupinem
probírali pohrdání soudem, pane Pyme.
Vaše, a jak se zdá, také jeho.
Bohužel tomu nešlo zabránit.
Rodinu Usherových zasáhlo další úmrtí.
Zemřela Camille L'Espanayeová.
Omlouvám se, ale měl jsem ráno napilno.
To mě mrzí.
Rodina je pochopitelně v šoku.
Víc informací bohužel zatím nemám.
O tom zástupce samozřejmě nevěděl.
Co se přesně stalo?
Soud se bez dalších odkladů opět sejde v pondělí.
Upřímnou soustrast rodině Usherových.
- Odročuje se. - Povstaňte.
- Arthure. - Teď ne.
Tak proč sem šla?
Já nevím.
Prostě mi to řekni. Stejně na to přijdu.
Já nevím, tati. Fakt ne.
Šla po nějaké stopě a ta ji zavedla sem.
Což znamená, že se to buď týkalo práce,
anebo tebe.
Na tajemství měla čuch.
Měla talent na čmuchání.
Teď nevím. Ptáš se mě, jestli jsem ten informátor,
- nebo naznačuješ, že jím byla ona? - Ona ne.
- Fajn, když to říkáš. - Říkám.
- Šla po tobě nebo po tvý práci. - Bože, tak už se zeptej.
Jsi to ty?
Možná že jsi to ty.
Chtělas mít navrch, ale zašlo to moc daleko
- a teď už nejde vycouvat. - Ty jsi fakt blázen.
Naser si, když si to myslíš, já bych pro tuhle rodinu dýchala.
- Tak proč tu byla? - Já nevím!
Třeba protože o mně měla napsat článek.
Myslím…
Podle mě se šla podívat na šimpanze.
Proč?
Možná chtěla můj projekt zničit.
- Proč? - Jen tak? Netuším.
Víš, kolik mě to stálo, aby ti šimpanzi prošli?
- Vím. - Kolik mě stálo povolení?
- Zaplatil jsem deset mil habitatu. - Já vím.
A tohle zvíře… Co jsi s ním dělala, Vic?
Ta síťka rozhodně nezvyšuje agresi.
Kde je teď?
Mrtvá.
Ne ta opice, hergot,
ale těch 200 milionů intelektuálního vlastnictví v jejím mrtvým srdci.
Vyndali jsme ji, zvíře je nepodstatný.
Ne, je to priorita číslo jedna.
Obzvlášť pokud do toho začnou šťourat.
Ta opice je možná místo činu.
Mám ji odpojit? Ukončit její trápení?
Dát peníze Leovi na videohry nebo Tammy na brouky?
Přecházíme na testy na lidech.
- To jsem chtěl slyšet. - Jo, můžeme začít.
Máte dost údajů, aby to schválili?
Vlastně jo.
To je skvělá zpráva.
Vím, choval jsem se…
Je to důležité.
Důležitější, než si myslíš.
Její osobní věci.
Podařilo se mi je sbalit, než přišla policie.
- Podívali jsme se jí do telefonu. - Jak?
Přes heslo.
Máte její heslo?
Máme hesla všech.
To asi dává smysl.
Ještě jedna věc, a je to delikátní záležitost,
tak tě žádám, abys ji tak bral,
rozumíš?
Rozumím.
Vlastně vůbec nerozumím.
Co je delikátní?
Morrie ho měla v kabelce. Poznáváš ho?
Ne, ten není její.
Určitě je. Ale nedostaneme se do něj.
Říkám vám, že není její.
V pořádku.
Napadlo nás, že bys mohl zkusit pár kombinací,
třeba ho odemkneš.
Ale vždyť není její.
Rozumím.
Zkus to i tak.
Bývá to naše výročí.
Ne.
Lenořiny narozky?
Taky ne.
Můžu to zkoušet dál, ale zablokuje se.
Na firemním mobilu nic nemá, vůbec nic neobvyklého.
Ale tenhle…
Opravdu potřebuju vidět, co v něm je.
Co její prsten?
Snubní prsten. Už se našel?
Kde je?
Prosím, zkus ho odemknout.
TADY MÁŠ LEPŠÍ OBRAZ. JE TI POVĚDOMÁ?
Tady doleva.
Než se vrátím do kanceláře, musím něco zařídit.
Budu vás navigovat.
Nebuď blázen, Madeline, to je pitomost.
Naprostá pitomost.
Tady to podepište.
Bože. To je ale papírů.
Většinou informované souhlasy.
Všechno naprosto standardní.
Ještěže vám důvěřuju.
Musíme si navzájem věřit.
- To je nedílná součást. - Asi ano.
Kolují totiž různé zvěsti.
O tom, jak spousta farmaceutických firem
testuje léky v rozvojových zemích.
Víte o tom?
Ano, slyšela jsem o tom.
Asi proto, že lidé tam si ty peníze spíš vezmou.
A nebudou si stěžovat.
Možná ani nenahlásí vedlejší účinky.
Nebo je spíš budou ignorovat.
Nebo třeba rizika ani neznají, nechápou je.
Ta mince má ale dvě strany.
Co když jim to umožní dostat se k lékům a postupům,
co by si jinak nemohli dovolit?
Některé testy probíhají v místech,
kde je potřeba právě těch léků nejnaléhavější.
Vlastně tohle byl ten důvod,
proč jsme vybrali vás.
Opravdu to potřebujete.
Proto jsem vám taky neskonale vděčná.
Tahle úžasná pomůcka se testuje ve starých dobrých Spojených státech.
Na někom, komu by mohla změnit život.
Mám štěstí, že tu jsem.
Tak prosím. Podepsáno.
Děkuju.
Tohle budu mít v srdci jako kardiostimulátor?
Oproti kardiostimulátoru je daleko dál.
Je to především pasivní implantát. Alespoň zpočátku.
Bude sbírat data o vašem kardiovaskulárním systému,
zhodnotí jeho efektivnost.
Dokáže lokalizovat ucpávky dřív, než utvoří sraženinu nebo způsobí mrtvici.
Může být prevencí mnoha kardiovaskulárních potíží.
A zachraňovat životy.
A jednoho dne, pokud vše půjde tak, jak má,
udrží srdeční tep v naprostém klidu
při stresu, napětí, námaze, při všem.
Na další desítky let.
Tak fajn.
Kdy začneme?
Víte…
Potřebuji pár dní, aby vše proběhlo, jak má.
Nechceme nic uspěchat. Ale počítám, že koncem týdne.
Pak se do toho pustíme.
Tu operaci provede doktorka Ruizová osobně?
Jo.
Jistě.
Už se nemůže dočkat.
- Dobře. - Tak jo.
Tati, musíš jíst.
Nejedl jsi už celé dva dny.
Jsem v pohodě, zlato.
Vidělas už tenhle mobil?
Neměla ho máma někdy?
Ne. Proč by měla dva mobily?
Taky si nemyslím. Podle mě se spletli
a cizí mobil se jí nějak připletl do věcí.
Měli bychom zjistit, komu patří,
- a vrátit mu ho. - Asi jo.
Děcka dneska umí všechno hacknout.
Ty to určitě taky umíš, ne?
Teenageři dneska všechno hackují.
To dělají hackeři.
Nevíš, jak bysme se do něj mohli dostat?
My teenageři zkoušíme tři věci.
Vždycky fungujou.
Heslo, otisk prstu a rozpoznání obličeje.
To děláme taky.
Nepovídej!
Krucinál.
Tapeta je v továrním nastavení.
To znamená co?
Máma si tam dává dorty.
To je fakt.
Takže asi není její.
Není její.
Brouku.
Ty mě ničíš.
Promiň.
Magořím. Nechápu to.
Žlutých pilulí jsem měl tolik,
že bych měl spát dva dny.
Omlouvám se.
Můžu něco udělat?
Když už o tom mluvíš…
Fakt? Na tohle teď myslíš?
Lidí truchlí různě.
Když ti to pomůže usnout…
Dobře.
Zmrd děsivej.
Ne ty, ty jsi úžasnej.
- Promiň! - Rozbils mi nos!
Omlouvám se! Do prdele!
Co to…
To si děláš prdel!
Promiň, Julesi, tvoje kočka nechala…
Vyhazuju povlečení. Možná spálím celou postel!
A asi se odstěhujeme.
Zástupný problém.
Další oblíbený způsob, jak se v naší rodině vypořádáváme se zátěžovou situací.
Přesměrujete silnou reakci na někoho
nebo na něco, co vám nepřijde hrozivé.
Takže se naštvete,
nadáváte, můžete být i agresivní,
ale nehrozí žádné vážné důsledky.
- To znám. - To se vsadím.
Kolikrát to za mě Ernie večer odskákal?
Jak jsem řekl, znám to.
V tom se mi podobal Napoleon.
Nejvíc ze všech.
Popření, zástupný problém, projekce.
Ale chtěl jsem něco lepšího.
Pro něj. Pro ně všechny.
Povahový rys, který zřejmě ani jeden nepodědil.
Sublimaci.
Jeden z mála způsobů zvládání zátěžových situací,
který je pozitivní.
Sublimace znamená, že člověk přesměruje silné emoce
na objekt nebo aktivitu, která je vhodná a bezpečná.
Takže místo toho, že vyjedete na zaměstnance,
vybijete tu energii v kickboxu.
Co se děje?
Mluvil jsem! Měl jsem slovo, kurva!
Kristepane!
- Co je to s vámi? - Promiňte.
Nekřičte na mě.
Hledejte si zástupný problém,
ale ne ve mně!
Jestli na mě ještě jednou zařvete, dám vám pěstí.
Rozumím.
Omlouvám se.
Já se… Nebyla to vaše vina.
Opravdu si vás vážím, Auggie. Už od první chvíle.
Dával jste to během těch let najevo dost divně.
Pamatujete, jak jsme se seznámili?
Ovšemže ano.
Hlavou se mi honilo věcí.
Hodně věcí, které mě předtím nenapadly.
Po našem setkání jsem viděl svět jinak.
Ale nikdy bych nečekal, že skončíme tady.
Ano?
Promiňte, že obtěžuji. Hledám Rodericka Ushera.
- Proč? - Vy jste Roderick?
Stejně mi budete muset říct, kdo jste.
Jo, jen bych nerad, abyste zavřel.
Jmenuju se Auguste Dupin. Snažím se něco napravit
a potřebuju malou pomoc.
Doufal jsem, že byste mi mohl pomoct.
Vyšetřuji podvody v Medicare
a vy pracujete pro Fortunato.
Prosím.
Na seznamu mám 36 jmen a už mi zabouchli 30 dveří.
Vyslechněte mě. Nejdu po vás.
Jen chci něco pochopit.
Dát něco do pořádku. Prosím.
Pojďte dál.
Pojďte.
Děkuju.
Rád bych, abyste se na to podíval.
Co to je?
Souhlasy s testováním léků.
Na všech figuruje dr. Brevit.
- Jak dobře Brevita znáte? - Neznám ho.
Kdo je doktor Brevit?
Je společníkem ve Fortunatu v oddělení klinických testů.
Opravdu ho neznáte?
Je mi líto. Asi toho moc prozradit nemůžete,
ale kdybyste nám řekl, o co jde,
- rádi vám pomůžeme. - Jo.
Zdá se, že spousta pacientů nepodepsala ten souhlas osobně.
Mám za to, že některé jsou zfalšované.
A myslím, že tento doktor některé z nich nabírá do studií,
aniž by je nebo jejich rodiny informoval
o možných vedlejších účincích.
Závažných vedlejších účincích.
Dobrý Bože.
Někteří již zemřeli.
- A některá z těl, no… - Pane Dupine…
Říkejte mi Auguste.
Auguste. O farmaceutickém průmyslu toho moc nevím,
ale jak znám manžela,
kdyby tušil, že se něco takového děje,
určitě by zakročil.
To je fakt. O tomhle nic nevím.
Vážně ne.
O to právě jde. Nemám vás na seznamu jen tak.
Když Brevit nabere pacienta,
jeho přihlášku ověřuje několik oddělení.
Některá z nich mají pacienta dokonce kontaktovat,
potvrdit správnost údajů a zařídit platbu.
Mají potvrdit, že pacient je způsobilý a že skutečně souhlasí.
- Kam tím míříte? - No…
Tady je váš podpis.
Vedle Brevitova.
Ukaž.
A tady.
Tady. A tady.
- To není jeho podpis. - Počkej.
- To poznám. - Moment.
- Tvrdíte, že ho zfalšovali? - Ne.
Není tvůj.
Nic takového netvrdí a tohle je mimo záznam, jasné?
- Ano, ale… - Nevzpomínám si, zda jsem tyhle formuláře
podepsal či nikoli.
Ale rád se na to co nejdříve podívám.
Jen si to nevybavuju.
Aspoň ne teď.
Spousta lidí má problém si něco vybavit.
Co to tam s vámi provádějí?
Všichni u Fortunata trpí ztrátou paměti.
Je mi líto.
Vím, že jste ve firmě poskok.
Já taky. Oběma nám na záda dýchá šéf.
Já to chápu. Vy nebo vaše žena řeknete něco, co nemáte,
a může vás to stát pozici.
Možná dokonce práci.
Máte děcko.
Podomácku vyrobené hračky.
Háčkované panenky, vyřezávaný vláček.
Žijete z ruky do pusy, stejně jako já.
Máte ještě jedno dítě.
Asi staršího kluka.
Spí a nějak se nemůžu dopočítat pokojíčků,
takže zřejmě spí s vámi.
Sklenice medu na lince je skoro prázdná.
Zaschlý med na stole a na podlaze.
Máte ho pro staršího jako lék.
Taky vidím bezinky a echinaceu. Zkoušíte, co se dá.
A on teď spí, protože byl vzhůru celou noc.
Hrnky od kávy u dřezu, jeden z vás ponocoval s ním
a zkoušel do něj med dostat.
Podle počtu hrnků jste byli vzhůru oba.
Na střídačku.
Jste dobří rodiče, kteří nemají na léky,
takže je moudré si nic nevybavit.
Nechcete nic riskovat. Nemůžete říct nic špatného.
Říct něco špatného je těžké.
A ještě těžší je udělat něco správného.
Ale pokud se rozmyslíte…
Nesmysl.
Je mi líto, že vás obtěžoval doma.
Zavolám na ministerstvo zdravotnictví, ať nás přestanou otravovat.
Na to nemají právo.
- Jo, ale ty formuláře… - Hajzlové.
Asi si myslí, že medicína probíhá ve vakuu.
Že se zamkneme v čisté, prázdné místnosti
s kádinkou, kahanem a zkumavkami
a vyjdeme ven s penicilinem.
Vůbec jim nedochází, co obnáší vyvinutí, testy a uvedení nového léku na trh.
Skutečná laboratoř, to je skutečný svět.
- Ale ty podpisy… - Víš, co je skutečný svět?
Proměnné.
Protože v něm existují vedlejší účinky,
překvapení a anomálie, zásahy Boží,
a všechno to musíme vydržet.
Kvůli všem těm ubečeným ovcím tam venku to musíme vydržet.
Stížnosti, soudní procesy, vyšetřovatele, všechno to svinstvo.
A proč? Aby jim dýl stálo péro?
Aby bylo dřív po migréně?
A oni nás za to napadají, hajzlové.
Zfalšovali můj podpis.
To není pravda.
Ano, je.
Aspoň na půl tuctu formulářů.
Jsi týmový hráč, Rode?
Patříš do týmu Fortunata?
Patřím.
Co to pro tebe znamená? Vnitřně?
Nevím. Asi to…
Když mi přijdeš říct,
že na důležitých interních dokumentech je falešný podpis,
na dokumentech, které zjevně někdo ukradl,
pak vůbec nekopeš za náš tým, ale za jejich.
Jen chci vysvětlení…
A já ti vysvětluju, že tahle společnost je tým.
Jsme jedno. Nejde jen o to držet při sobě.
Jde o to postavit zeď.
Protože když to neuděláme, hrozí nám nebezpečí.
Tohle je kruci bitva,
já jsem velicí důstojník a nechci slyšet nic než
„ano, pane“. Rozumíš?
- Rozumím. - Tak to řekni.
Ano, pane.
To je lepší.
Podívám se na to.
Jestli u toho podpisu došlo k administrativní chybě,
tak ji napravíme.
Stejně je to jedno, ne?
Všichni v téhle budově kopeme za stejný tým.
Všichni schvalují všechno,
nehledě na jméno na papíře. Tak kde je problém?
Firma nemůže jít proti sobě, ne?
Kopu za nás, pane. Stoprocentně.
Skvělé.
Poslyš, Rode.
Ty administrativní chyby jsou už staré.
Ještě z doby, než jsi ukázal, co v tobě je.
Než jsem si tě vzal pod křídlo.
Takovéhle chyby už se dnes stát nemůžou.
Teď jsi v důstojnickém klubu.
Můžeš se uvolnit.
Jen si pamatuj, za koho kopeš, a budeš v pohodě.
Naprosto.
Ano, pane.
- Víš, co mám za auto, Rode? - Ne.
Ne? Jezdím ve Ferrari.
- Pěkné. - Jo, to si piš.
Ferrari 308 GTS 1979.
Rosso Dino červená, interiér v pravé toskánské kůži,
targa karosérie, pětikvalt, osmiválec, 2,9 litru,
292 koní.
Z nuly na sto pod osm vteřin.
To není obyčejný vůz, Rode.
Je výjimečný. Není to auto jen tak pro někoho.
Je to kára pro velký zvíře.
Když ho řídíš, něco tím vyjadřuješ.
Kdo jsi, co děláš a jak ses tam dostal.
Respektuj moje vedení, drž se dál od průšvihů,
jazyk za zuby, oči na stopkách
a brzy si budeš jezdit, v čem chceš.
Zaparkuješ před svým vysněným domem.
Já rozdávám dobroty, Rode.
Jsem Willy Wonka, tohle je má továrna na čokoládu
a ty máš v ruce zlatej tiket.
Když to zahraješ dobře,
jednou to tu celé může být tvoje, Karlíku.
Napijeme se? V poledne musím někde být.
Měl bys skončit.
- Umřeli bysme hlady. - Najdu si práci.
Co titul? Nechceš ještě vystudovat?
- Co prosím? - Promiň.
Jestli skončím, jsem vyřízenej. Gris mě zničí, vím toho moc.
Zajdu nejdřív ke konkurenci.
Dřív, než mi Gris pošramotí reputaci. Nebo…
Prý teď patřím do klubu.
Kryje mě. Budu držet jazyk za zuby, jak říkal.
Můžeš dělat cokoli jiného.
- Tohle odvětví je hnus. - Nemusí být.
Kristova noho, nechte toho. Zfalšovali ti podpis, Rodericku.
Tvoje jméno, naše jméno, figuruje na důkazu o zločinu.
Nikdy nevíš, že jsi obětní beránek, dokud tě neobětujou.
U konkurence ti nikdy nebudou věřit.
U Fortunata tě nikdy nebudou respektovat.
Právě jsi před nima sežral jejich hovno, a ještě s úsměvem.
Nemůžeš do klubu, nebudeš na jejich úrovni.
Ne, když tě viděli, jak jíš jejich hovna.
To je příroda.
Což je ještě víc na hovno, když tvůj táta tuhle firmu vybudoval.
Máš na to přirozený právo, Rodericku. My oba.
Vrátíš se do práce
a budeš jejich hovna žrát dál,
až si Rufus Griswold začne myslet, že ti chutnaj.
Pak zavoláš na tohle číslo.
Tvoje žena má pravdu.
Tak je to správné.
Zítra mu zavoláme.
Z Augusta Dupina se stane
tvůj nejlepší přítel.
- Dlouhá noc? - Jo, promiň.
Ujel jsem.
Co tvůj nos?
Bolí.
Ale dobrý.
Už jsi našel tu mrchu?
Určitě tady někde je.
Vím, že to máš těžké, a taky vím, k čemu jsem se upsal.
Taky moc dobře vím, jak to s drogama máš.
Drogy z toho vynech.
Máš problém.
Nech toho, Julesi.
Nechci ti dělat přednášku o drogách, ale mám o tebe strach.
Vždycky jsi to zvládal,
jako bys měl nějakou magickou moc, ale tohle už je přes čáru.
Zkus se mírnit.
Udělej to pro mě, jestli to pomůže.
Zkusíš to?
Dobře.
Omlouvám se, že tě takhle přepadám, dej mi chvilku.
Hodně schodů.
Chceš kafe?
Ne, děkuju.
Nic si nedám.
Máte to tu pěkný.
Ještě jsi tu nebyl, viď?
Ne.
Byl jsem v tom stromovým domě,
ale tady ne. Pěkný, nóbl.
Vypadá to tu jako v minipivovaru.
Brzy se budu stěhovat.
Přítel dal právě výpověď. Je mrtvej a neví o tom.
To mě mrzí.
Doufal jsem, že tu seženu nějaký drogy.
Promiň, že to říkám takhle na rovinu, ale sháním fet.
S Morrie je to teď náročný…
Je úplně v prdeli.
Taky má jednorázovej mobil
a pořád mi vrtá hlavou, proč byla na…
Perryho orgiích?
- Prosím tě, takhle tomu neříkej. - Promiň.
Perryho muchlovacím večírku.
To není o moc lepší.
Potřebuju něco na soustředění, co mi dodá energii
a zlepší náladu.
Aspoň na chvíli.
Nějakej koks? Exkluzivní zbóžo není nic pro tebe.
Moc nebezpečný.
Radši se budeme držet klasiky.
Ale nepřežeň to.
Dej si jen párkrát za den.
Kurva!
Co to bylo?
Kurva práce! Chyť tu číču!
Hergot!
Chytni ji! Stáhnu ji z kůže zaživa!
Máš něco s okem?
Kurva!
Pořádně si ho vypláchni.
Do hajzlu!
- Takže… - Do prdele!
Já si teda vezmu ten kokain.
Zítra od jedenácti do jedné budeme v Points Parku
na další akci BILLT Nation.
My tady ve studiu už se nemůžeme dočkat,
až vyhlásíme vítěze soutěže Goldbug.
Tak přijďte.
Na výherce čeká prohlídka studia BILLT
a kompletní proměna.
Chceme tak oslavit novou značku Goldbug,
kterou ve čtvrtek uvedeme na trh.
Teď jděte do zákulisí,
uvidíme se po cvičení.
Všichni víme, že život je krátký, vesmír je jeden velký chaos
a jak tvrdí škarohlídi, nad mnoha věcmi nemáme kontrolu.
Já říkám: “Fajn, ale nad čím kontrolu máme?“
Jak je vaše tělo a mysl naladěná na posvátnou energii Gaie?
Já jsem BILLT. I vy se můžete vypracovat.
Postavili jsme tohle město
Od cíle vás dělí jen životní styl. Jdeme na to?
Dáme si rozcvičku!
- Postavili jsme město - Vymakáme postavu
- Vymakáme si tělo prací a duší… - Postavili jsme město na rock and rollu
Do hajzlu!
Díky, že jste přišla.
Nečekala jsem, že zavoláte.
Nemůžu ji najít.
Mrcha jedna! Nikde není.
Jsem si jistá, že se jen…
Kočky jsou predátoři. Mají to v genech.
Domestikovali jsme je před 10 000 lety, ale chuť lovit jim zůstala.
Můžete je šlechtit, jak chcete, ale stejně
nechávají dárečky.
Většinou, aby vás naučily lovit.
Je to neškodné. Pokud nejste myš.
Tak neškodný.
Tohle je normální?
Překvapuje mě, že je dala do vany.
Nechává je všude. Jedna byla na lednici.
Nevěděl jsem, kam je dát, než vám je ukážu.
Musíte si ji odnést.
Nejspíš utratit. Ta kočka je psychopat.
Je ve stěně.
- Cože? - Poslouchejte.
Kočky jsou vrcholní predátoři.
Vše se točí kolem lovu.
Umí protáhnout páteř, aby mohly rychle vyrazit.
Rychlostí 50 km/h.
Dokážou zúžit ramena a hrudník a vecpat se do těsných prostor.
Ze stoje vyskočí devětkrát výš, než samy měří.
A když spadnou, skoro vždy přistanou na nohou.
Žerou kořist, aby získaly taurin. Esenciální aminokyselinu.
Nevyrábí si jí dost, získávají ji stravou.
Jsou predátoři, protože jim něco
chybí.
Jako tvému otci. Že, Leo?
Pozor.
Kurva, Julesi, možná máš pravdu.
Asi bych si od drog měl dát pauzu.
To už by stačilo.
Jen počkej.
Ani se nehni!
Můžu si koupit novou zeď. Novej loft!
Nechám si poslat kladivo od Hemswortha.
Ale ty, ty malej šmejde!
O nic nejde.
Ahoj.
To jsem já, Fredísek. Jsi vzhůru?
Kašlu na to.
Kurva.
Vůbec nevím.
To ti tak budu věřit.
Znám pravidla.
Nikdy ty holky mimo dům nevídám.
Protože bych tě zabila.
Určitě to byla ona?
Stála hned za tebou, měla tu samou paruku.
Musel sis jí všimnout.
Nevšiml. Nemáš fotku obrazovky?
Bylo to živě. Víš, že to nejde.
Promiň, Tam.
Měl jsem si jí všimnout
a říct jí, ať vypadne.
Poslyš.
- Zlatíčko… - Nech to.
Musíš se vyspat.
Vážně.
Tohle není dobrý.
Napíšu e-mail Lauren a řeknu jí, ať řekne Candy, aby už nechodila.
Je to neprofesionální.
Vypadáš ztraceně, starče.
To asi jsem.
Jdu tě rozptýlit.
Jak se cítíš ty?
Fajn.
- Co noha? - Dobrý.
Ale přemýšlela jsem.
Co kdybych Ligodon na chvíli vysadila?
- Proč? - Nevím. Něco jsem četla.
Ale zbožňuju ho. Fakt. Jen si říkám,
že bych to na pár dní zkusila bez něj.
Jak by to vypadalo?
Navíc jsi do očí bijící důkaz.
Jsi chodící výsměch všem těm kreténům venku.
Bereš víc Ligodonu než každý, koho znám,
a podívej.
Jsi splněný sen. Jsi…
Daří se ti skvěle. Nemáš bolesti.
Jsi můj nejkrásnější, dokonalý důkaz.
Když nad tím přemýšlím, trocha rozptýlení by neuškodila.
Co ty na to?
Co je?
Roddie!
Roddie, co se děje?
Roddie!
Co je?
Omluv nás.
Bude v pořádku.
- Neměla tě volat. - Jistěže ano.
- Nic to není. - Neurážej mě.
Před pár dny se tu stavil doktor.
Bez ohlášení.
A co je to?
CADASIL.
- Jako máma. - Aha.
Takže to je…
To je pět let i víc.
Už to dost pokročilo.
Je to mnohem míň.
Vím, že vaskulární demence může vyvolat halucinace,
ale nemyslel jsem si…
- Že je to takové. - Tak jo.
Victorine.
Jo, napadlo mě to samé.
Kdyby její zlepšovák fungoval, získal bych čas.
Předešel bych mrtvicím a poškození mozku.
Dobře. Léky?
Beta-blokátory. Risperdal.
Dal ti antipsychotika? Já toho doktora roztrhnu.
Možná budou stačit.
Co jsem dnes večer viděl, co jsem opravdu viděl…
Victorine musí urychleně vyrobit ten svůj kardiozázrak.
- Jako máma. - Nech toho.
Co je to tady za…
Hej.
Hej!
Už jsem ji měl!
Kurva!
Co se děje, Leo?
Jestli mi zdrhne, chyť ji!
Udělám z ní placku, přísahám!
Tak pojď!
Co je?
Ty ji nevidíš?
Stůj!
PÁD DOMU USHERŮ
INSPIROVÁNO DÍLEM EDGARA ALLANA POEA
Překlad titulků: Vixo