‏עוד לא עיבדנו את זה.
‏שוטרים מקיאים את נשמתם בסמטה ליד.
‏אנשי המז "פ מתארגנים, ועכשיו הבחור הזה…
‏כן, המפקד.
‏אני מבין.
‏אני לא יודע את מי אתה מכיר…
‏היי! לא אכפת לי למי אתה מקושר,
‏אסור לך לקחת שום דבר מזירת הפשע.
‏המפקד אומר שיש לך עשר דקות ואז הזירה שלנו.
‏לא יותר מזה.
‏אתה מבין? אתה שומע אותי?
‏ואל תיגע בכלום. ‏-תודה, סמל.
‏וואו, היי.
‏סמל.
‏אני לא יודע איך, אבל מסתבר שיש לו אישור.
‏אל תיגע בכלום!
‏יש פה ניצול!
‏אלה היו המתזים.
‏תבין, הוא חיבר אותם למכלים בגג,
‏אבל לא היו בהם מים מתוקים.
‏הסבנו אותם כשסגרנו את המעבדה,
‏החבאנו בהם חומר מזהם כדי להימנע ‏מהקנסות של הסוכנות להגנת הסביבה.
‏הרעיון היה שנחזור ונזרוק אותו ‏כשאף אחד לא יסתכל.
‏זה היה…
‏פסולת רפואית, חומצית מאוד מ…
‏תהליך ייצור לא חוקי בעליל
‏שהפר כמה וכמה תקנות סביבתיות,
‏אבל לא יכולנו… נאלצנו לשמור אותה.
‏לא יכולנו להעביר את החומר ‏כי הוא היה מאכל כל כך
‏ובכלל לא היינו אמורים להחזיק בו.
‏והקנסות היו מגיעים עם אישומים, אז…
‏זה היה רע…
‏והמכלים האלה, הם בקושי עמדו במשימה.
‏החומר כבר איכל את המכלים ואת הצינורות.
‏עוד כמה שבועות כאלה
‏והיה לנו בלגן רציני על הידיים.
‏התכוונו להוציא אותו בזמן הריסת הבניין ו…
‏להסוות את הוצאת החומר מאחורי ההריסה.
‏הרבה חומרים נכנסים ויוצאים מאתר הריסה,
‏אז אף אחד לא היה מבחין.
‏אלוהים, רודריק.
‏ובני היה מבין את זה
‏לו הקדיש טיפה תשומת לב ‏לעסק המשפחתי. אבל לא…
‏הוא הלך, שכר חבר של חבר של בן דוד של חבר
‏שיתחבר לצנרת הראשית.
‏והם לא בדקו את זה.
‏תאונה נוראית.
‏פרט לדבר אחד.
‏יש דבר אחד שלא מסתדר
‏עם הסיפור של "תאונה טרגית ונוראית".
‏אז קלטת את זה, מה?
‏קדימה.
‏תגיד את זה.
‏צוות המלצרים.
‏אמרת שצוות המלצרים עזב את הבניין. כולם?
‏אולי להפסקת סיגריה, אבל זו השאלה.
‏למה כולם עזבו ביחד רגע לפני שזה קרה?
‏הם ידעו. הם ידעו, לעזאזל.
‏אז מישהו תכנן את זה.
‏כמה מתו?
‏שבעים ושמונה. בינתיים.
‏אלוהים אדירים, ‏מחיר המניה בקושי שרד את כתב האישום.
‏ארתור, תדבר על זה עם כמה כתבים ידידותיים.
‏נגיד שזו הייתה מסיבה מחתרתית, ‏שמישהו אחר ארגן.
‏היו כמה פושעים ברשימת האורחים.
‏נאשים אחד מהם, נשמור את פרי מחוץ לתמונה.
‏קמיל תרתח שלא עברת דרכה.
‏אסור שזה יעבור דרכה.
‏זה חייב לבוא ממישהו מחוץ למשפחה. ‏תרחיקו את קמיל כמה שיותר.
‏מישהו אחר ארגן את המסיבה.
‏פרי היה במקום הלא נכון, בזמן הלא נכון.
‏השגנו את התיעוד מהמצלמות.
‏הוא התקין מצלמות. ‏החבר'ה שלי נפטרים מהראיות.
‏אם מישהו שם הוא לא מי שהוא טוען, אני אגלה.
‏אני בודק את כולם.
‏אדוני. אדוני, אסור לך פשוט ללכת לשם!
‏איפה היית, לעזאזל?
‏מה קרה? ‏-זו הייתה תאונה.
‏פשוט תאונה נוראית.
‏אחיך מת.
‏שמעת אותי? אחיך מת.
‏כן, פרי מת, הבנתי.
‏אנחנו צריכים להתקשר לשאר הילדים. ‏השמש תעלה בקרוב.
‏משמע, חדשות הבוקר המזדיינות. ‏זה יתפרסם בכל רגע.
‏את צודקת, אנחנו צריכים לצופף שורות.
‏תקראי להם.
‏אנחנו צריכים לדבר, פרדי.
‏מה לעזאזל קרה? איפה היא הייתה? ‏מה… מה קורה?
‏אנחנו צריכים לדבר כי כשאנשים ישאלו,
‏יש דברים שפשוט אסור לך לומר.
‏לעזאזל, זה נוראי.
‏זה נכון.
‏זה הופך את הכול לגרוע יותר.
‏החקירות, התביעות, המשפט המזדיין, ‏הכול מתערבב ביחד.
‏בשם אלוהים, קמיל. אח שלנו מת הרגע.
‏אח למחצה.
‏חתיכת כלבה.
‏תגידי מה שתרצי, הוא היה אחד מאיתנו.
‏לא הגיע לו למות ככה.
‏לעזאזל. לאף אחד לא מגיע.
‏איך זה שלא ידעת על המסיבה? ‏-מה?
‏אל תתחמקי. את מתפרנסת מלדעת מה מתרחש,
‏ופרי עורך מסיבה מחתרתית ‏בבניין של פורצ'נטו שנועד להריסה,
‏ולא ידעת על זה?
‏לא, הוא לא הזמין את אחותו לאורגיה.
‏רק את גיסתו?
‏אין לי מושג איך להשתיק את זה.
‏אם בית החולים לא ידליף את החדשות, ‏והם בטוח ידליפו,
‏מישהו יבחין שלמורלה אשר כבר אין עור.
‏טוב, זה מספיק.
‏עלינו לצופף שורות בנושא הזה. ‏לצופף אותן מאוד.
‏את צריכה להגיד לפים להתעסק בשלו ‏ולהשאיר לי את יחסי הציבור.
‏אבא שלך חושב שזה צריך להגיע ‏ממישהו מחוץ למשפחה.
‏ההפך. בדיוק ההפך.
‏הוא טועה כי פרי אשר מת מוות מזוויע אמש
‏בתאונה שהיה אפשר למנוע.
‏זו סימפתיה ציבורית.
‏יהיה לנו משהו שלא היה לנו שלוש שנים.
‏סימפתיה ציבורית. ‏-בסדר.
‏מה היית עושה?
‏אני… 24 כתבות פרופיל להנצחה, בתור התחלה.
‏"פרי אשר, הבן של אמריקה, ‏הנסיך של אמריקה שנפל חלל."
‏נהפוך אותו לקנדי ג'וניור.
‏נשיג את "ג'י-קיו", את "אס ויקלי" ‏ואת "יו-אס-איי טודיי".
‏נשים תמונה שלו בקופות בסופר,
‏נגרום לחבריו לספר ‏את הסיפורים הכי טובים שלהם.
‏"היי, זוכרים את הפעם ‏שפרי הסיע חבר מהקולג' לגמילה?"
‏או לא, "זוכרים את הפעם ‏שהוא מימן בתי ספר בכפרים
‏"בהודו ובאפריקה?" ‏-לא.
‏בשביל זה יש לנו אגף צדקה, ‏כדי להצמיד לו פנים של מישהו.
‏אנחנו זוכרים שהוא עשה את זה, ‏אז הוא עשה את זה.
‏הוא היה מאוד דיסקרטי ‏בנוגע לעבודת הצדקה שלו כשהוא היה בחיים,
‏אבל עכשיו כשהוא אינו, ‏אפשר לדבר על כך ולשבח אותו.
‏אבל כל התקפה עלינו בזמן שאנחנו מתאבלים ‏היא התקפה עליו.
‏מה עוד?
‏מספר כתבות עלייך, על אבא ועל האחים ‏כי הם ימשיכו
‏את עבודת הצדקה בשמו.
‏ימשיכו את דרכו.
‏תמונות שלנו בקבר
‏רק כדי שנספיק לומר, ‏"היי, בלי תמונות, בבקשה".
‏משפחת אשר חשה אובדן, בדיוק כמו כל אחד אחר.
‏אנשים מאבדים את יקיריהם לאופיואידים,
‏אנחנו מבינים מהו אובדן.
‏אנחנו מתאבלים איתכם, אז אתם תתאבלו איתנו.
‏אבל סימפתיה ציבורית היא משאב מתכלה,
‏ואסור לנו לתת לאדם כמו ארתור פים
‏לבזבז משאב כה יקר ערך ומוגבל.
‏יש לנו שבוע, כל שנייה חשובה.
‏אוזל לי הזמן, כבר בזבזתי יותר מדי ממנו.
‏בסדר. גשי לעבודה.
‏ואת תוהה למה אנשים שונאים אותנו. ‏זאת הסיבה.
‏למען האמת, לא. אם את תוהה איך המשפחה הזו
‏בנתה אימפריה בשווי מיליארדי דולרים, ‏זאת הסיבה.
‏כי להזדמנות לא אכפת עם מה את מתמודדת.
‏בגלל זה שונאים אותנו.
‏לא מכיוון שאנחנו ניצלנו את ההזדמנות, ‏אלא מכיוון שהם לא.
‏שמונה חודשים מחורבנים. ‏-ניסיתי לפעול לפי הספר.
‏אתה תמיד אומר להרחיק אותם, ‏אבל הסוכנות להגנת הסביבה סגרה עלינו.
‏שתזדיין הסוכנות. ‏לא צריך שמונה חודשים כדי להרוס בניין,
‏צריך כמה אלפי דולרים ‏ומישהו שיעשה את העבודה.
‏היית אמור להרוס את הבניין הזה.
‏ההיתרים…
‏אם היית עושה כדבריי,
‏נותן לחבר'ה מג'רזי להרוס את הבניין…
‏נוכל לדבר על זה במקום אחר? ‏-אתה עשית את זה.
‏זו אשמתך.
‏היי, היי, מותק.
‏מה קרה? ‏-זה בסדר.
‏זה לא היה צריך לקרות.
‏בסדר.
‏איפה היא?
‏בניתוח.
‏היא בניתוח נוסף.
‏מה קרה? איזו מין תאונה?
‏איפה היא הייתה?
‏המוות של פרוספרו אשר הוא טרגדיה.
‏רק אמרתי שמותו לא ממזער
‏את הכאב ואת העצב ‏שמשפחת אשר גרמה בעודה עומדת בראש
‏"פורצ'נטו תעשיות". ‏-קדימה, תתפסו אותו.
‏בשנה החולפת…
‏- עוזר התובע הכללי ‏מתייחס למות פרוספרו -
‏כ-50 אלף איש מתו ‏ממנת יתר של משככי הכאבים של פורצ'נטו,
‏והצדק חייב לצאת לאור.
‏אתה אומר שמותו של פרוספרו אשר הוא צודק?
‏הנה זה. ‏-לא, ברור שלא.
‏אז איך אתה משווה… ‏-בום.
‏…בין מנות יתר שנלקחו בשוגג לאירועי אמש?
‏ובגלל זה אני אוהבת את "פוקס".
‏תשלחו לתובע סלסלת פירות.
‏הוא קנה לנו כמה ימים נוספים ‏של אהדת הציבור.
‏את באמת רוצה שאשלח סלסלה? אני לא מבין.
‏טובי, לעזאזל, כולם יודעים שסלסלת פירות
‏היא מה שאתה שולח לאנשים שאתה שונא. אז כן.
‏מה גיליתם?
‏הקטע של עבודת הצדקה של פרי תופס.
‏קיבלתי פנייה מ "ווקס", הם יאמינו לכול.
‏אני לא מדברת על הקשקוש, ‏אני מדברת על הדבר האמיתי.
‏מה מצאתם על ויק?
‏הדבר היחיד שיציל את המשפחה ‏הוא הוצאה להורג פומבית של המודיע.
‏יש דבר מעניין עם החיות. עם חיות המעבדה.
‏זו לא כמות החיות שמתו, ‏זאת הנורמה בתחום, כפי שאמרת.
‏הבעיה היא עם ספירת החיות.
‏מה זאת אומרת? ‏-המספרים לא מסתדרים.
‏יש חיות חסרות.
‏תמשיכו.
‏המספרים תואמים כשמדווח על חיה שמתה
‏במהלך ניסוי,
‏אבל כשהחיה לכאורה שורדת בניתוח…
‏…המלאי קטן לפתע יום או יומיים לאחר מכן.
‏קוף אחד פחות בשטח,
‏בלי הסבר, בלי דוח, בלי נספח.
‏המספרים פשוט משתנים.
‏מה הם חושבים?
‏טוב, כמעט אף אחד לא יודע.
‏לא, מה עובדי המעבדה חושבים?
‏מהן השמועות? ‏על מה הם מדברים בהפסקת סיגריה?
‏השמועה היא שהיא מחליפה אותן.
‏שימפנזה מתה על השולחן,
‏השמועה היא שהיא לוקחת אחרת, ‏מגלחת את החזה שלה,
‏מבצעת חתך זהה, אפילו תופרת אותו.
‏וטוענת שהחיה שרדה.
‏זה קשה. היא תצטרך להיפטר מהחיה השנייה.
‏ולהוציא את הטכנולוגיה.
‏שקשה לעשות, כי יש מצלמות וצוות.
‏השמועה היא שהיא מבתרת אותן ‏אחרי שעות העבודה
‏ומוציאה אותן בחלקים.
‏היו בדיחות על כך שהיא ריפדה ‏את הפנים של תיק הבירקין שלה
‏בפלסטיק, והיא לוקחת חלקי גופות למשרפה.
‏וואו.
‏בסדר.
‏בסדר…
‏כמה חזקים הקשרים שלך בחדר המתים מר "א?
‏סבירים. לא הדוקים, לא רופפים.
‏תשיג לי צילום.
‏קמיל?
‏באמת צר לנו.
‏על האובדן שלך.
‏יש שם איזון. זה איזון מצער.
‏- היום הרביעי למשפט פורצ'נטו -
‏אבל זה איזון. איזון שלדעתי לא נוכל להרשות…
‏אלוהים, תיכנסי.
‏מצטערת על זה. מה שלומך? את בסדר?
‏כן, הכול פשוט נהדר.
‏בסדר, בואי נלך.
‏אני קובעת מחדש מה שאפשר. ‏אני רוצה להוציא אותך מהעיר.
‏מותק, בכנות, קיוויתי שפשוט נאכל צהריים. ‏-לא, אני רצינית.
‏אני פה בשבילך.
‏יש לי עוד שני מטופלים ואז כולי שלך.
‏בסדר. ‏-נתבצר איפשהו.
‏בסדר?
‏תישארי כאן, תשתי את התה שלך. ‏אגיע בעוד 20 דקות. גג 30. תישארי.
‏- ד "ר א' רואיז -
‏אני… אני מצטערת.
‏עליי לשים לב לאן אני הולכת.
‏נראה לך? ‏-איבדתי כיוון.
‏הייתי אמורה לתת את זה לפקידת הקבלה
‏אבל היא עזבה ואני לא מוצאת אף אחד.
‏את יכולה פשוט להשאיר את זה על דלפק הקבלה.
‏הייתי עושה זאת, אבל כל המידע שלי פה.
‏לא אכפת לי שידעו על בעיות הלב שלי,
‏אבל אני לא רוצה שיראו ‏את מספר הביטוח הלאומי שלי.
‏נכון שזה נוראי לחיות בעולם כזה?
‏אם יש לך בעיות בלב,
‏טוב, את במקום הנכון, ‏כי ד "ר רואיז היא הטובה ביותר.
‏תקשיבי, למה שלא אקח אותך למשרד שלה?
‏נוודא שהניירת שלך תגיע לראש הערמה?
‏זה יהיה נהדר.
‏תודה.
‏טוב. את בסדר?
‏כן, פשוט… יש לי הפרעה בקצב הלב. ‏אני מתעייפת בקלות.
‏טוב, אני יכולה לקחת את אלה.
‏לכי תשבי.
‏את עובדת פה?
‏כן. אני עובדת עם ד "ר רואיז.
‏כמה נפלא.
‏תשבי.
‏- קרדיומיופתיה -
‏- קלם פמלה -
‏- ייתכן שהשינוי עקב ‏איסכמיה באוטם שריר הלב -
‏את פשוט… את פשוט מושלמת, נכון?
‏היי.
‏היי!
‏מה את עושה פה? ‏-שלחתי לך הודעה לפני שעה.
‏באמת?
‏כנראה העוגייה מתחילה להשפיע. ‏-עליי להכין אותך. אתה הראשון.
‏תתראיין ל "ג'י-קיו", ‏"יו-אס-איי טודיי" ו "פי-סי גיימר".
‏אז אנחנו צריכים להתכונן.
‏וגם, פרי מת, המשפחה נדפקה,
‏אתה הפנים של קמפיין יחסי הציבור שלי, ‏ואכלת סמים?
‏רוצה קצת?
‏כן, אני רוצה קצת.
‏לאט, נמר.
‏נהייתי רגוע מדי, זה יאזן אותי.
‏אני יודע מה אני עושה.
‏עוד כוס, קמיל?
‏כן.
‏נראה לי שכן.
‏אני מחבבת אותו. הוא נהדר.
‏אני חושבת שאתה צריך להביא אותו למשפחה
‏ולהציג אותו בפניה, כי הגוף שלו מהמם.
‏תני לי עצות על מערכות יחסים, בבקשה.
‏או שהעוזרים שלך יעשו את זה.
‏ידעת שתמי ופרודריק קוראים לנו "הממזרים"?
‏לך, לי ולפרי?
‏ולוויק. ‏-כן, זין על ויק.
‏למה את שונאת כל כך את ויק?
‏ככה הם קוראים לנו.
‏הם קוראים לנו "הממזרים".
‏בן כמה היית כשפגשת את הזקן?
‏שמונה עשרה.
‏נכון. אני הייתי בת 20.
‏תודה, אני אוהבת אותך.
‏גם ליאו אוהב אותך. הוא אמר שתתארסו.
‏הוא התכוון לזה ‏או שאלה הסמים האכילים, המריחואנה, הספיד,
‏היין, הקוקאין והגלולות שמדברים מגרונו?
‏הייתי בן 18.
‏הרגע אמרתי את זה. נכון?
‏הוא היה כל כך צעיר כשהוא הופיע. פרי.
‏הוא היה בן 16 כשהוא גילה.
‏מאשפתות לעושר מופלג.
‏הוא היה רק נער.
‏אין פלא שהוא היה דפוק.
‏אם תתחיל לחשוב שזו המציאות, ‏אתה תיפול לתוך התהום.
‏תדברי בשם עצמך. אני לא נפלתי לתהום.
‏זה קשקוש. ‏-קשקוש?
‏אני מייצר משחקי מחשב. את יודעת.
‏אני לא חלק מכל… השטויות של "אשר תרופות".
‏אני פשוט מייצר משחקי מחשב.
‏אתה לא מייצר משחקי מחשב.
‏אתה משלם כסף לאנשים שמייצרים משחקי מחשב.
‏אבל אתה לא מייצר אותם.
‏פרודריק הוא להקת הכיסוי של רודריק אשר
‏והוא מנגן את הלהיטים, אבל הוא קצת מזייף,
‏ותמי היא כמו "גופ" עם מדבקה גדולה ‏של חיפושית זהב עליה.
‏אלה אפילו לא הפנים שלה על המוצר, ‏אלא של "בילט", ליצן הכושר המזדיין,
‏ורשת-הלב של ויק היא אפילו לא רשת-הלב שלה,
‏אלא רשת-הלב של המנתחת, ‏לכן היא מזדיינת עם המנתחת,
‏ואתה מעין גטסבי מדהים של עולם האקס-בוקס.
‏וואו. ‏-אני רק מייצרת ספינים.
‏אבא החליט שאני שייכת לחדר מלא תעתועים,
‏ואני כמו מאוורר תקרה
‏שמסתובב ומסתובב ומסתובב, ‏ולא הולך לשום מקום.
‏משפחת אשר לא מייצרת דברים.
‏אף אחד מאיתנו.
‏אני עדיין תקוע על גטסבי של אקס-בוקס.
‏לעזאזל עם… ‏-לא.
‏יש לך חתולה? ‏-היא שלי.
‏היי, פלוטו, תעזבי את אבא ליאו. הוא מתאבל.
‏והנה מגיעים מתאבלים נוספים.
‏חברה.
‏כן, אנחנו עורכים מסיבה קטנה.
‏הסחת דעת קטנה. זה מה שפרי היה רוצה.
‏כן, זה הסימן שלי לעזוב.
‏מחר בבוקר, אני צריכה שאתה…
‏אני צריכה שתשחק אותה.
‏אתה הדובר הראשון שלי. ‏בבקשה, בום, הכנתי אותך.
‏היי, את רוצה להישאר?
‏שום דבר ענק, רק כמה חברים, ‏חומר איכותי. סמי פיצוציות.
‏אני מכוון לאיבוד חושים.
‏וואו. אני לא יודעת מי לא ירצה לצפות בזה,
‏אבל לא, אתן לך להתאבל ‏עד שתכניס את עצמך לתרדמת לבדך.
‏תיזהר, בבקשה.
‏אזיז את הריאיונות לאחר הצהריים.
‏היי, אני המצאתי את הזהירות. ‏-היי, חבר'ה, מה קורה?
‏היי, טוב. הרבה זמן לא התראינו.
‏היי!
‏עבר זמן מה, נכון? ‏-כן.
‏רוצה להכניס את זה ולהירגע? ‏-כן, אני אקח את זה.
‏אני גם כבר צריכה משהו.
‏היי, ליאו. ‏-היי…
‏הבאתי קצת מונטי.
‏תרצה קצת מונטי?
‏מוות היה דבר חדש לילדיי. ‏הם מעולם לא התמודדו איתו.
‏אבל כמו עם כל שאר הדברים, ‏בני משפחת אשר מסתגלים במהירות.
‏כן ניסיתי ללמד אותם לחשב מסלול מחדש.
‏כשהחיים נותנים לך לימונים…
‏תכין לימונדה?
‏לא.
‏תחילה אתה יוצא בקמפיין בכל אמצעי התקשורת
‏כדי לשכנע אנשים שיש מחסור עצום בלימונים,
‏קמפיין שיעבוד רק אם תאגור לימונים, ‏תשלוט באספקה, ואז בליץ תקשורתי.
‏לימון הוא הדרך היחידה להגיד ‏"אני אוהב אותך", הפריט שחייבים
‏לאירוסים או לימי נישואין.
‏ורדים הם נחלת העבר, לימונים הם מה שבאופנה.
‏שלטי חוצות שכתוב בהם ‏שהיא תשכב איתך רק אם יש לך לימונים.
‏אתה מצרף את "דה בירס".
‏צמידי לימון במהדורה מוגבלת, ‏יהלומים צהובים שנקראים "טיפות לימון".
‏אתה גורם ל "אפל" לקרוא ‏למערכת ההפעלה החדשה שלה "או-אס לימון",
‏עם מבטא קטן בו "ו.
‏אתה גובה 40 אחוז יותר על לימונים אורגניים, ‏50 אחוז יותר על כאלה מאזור ללא סכסוך.
‏אתה מציף את הקפיטול בשתדלנים של לימונים,
‏אתה גורם לקרדשיאן למצוץ ‏פלח לימון בקלטת סקס שתודלף.
‏טימותי שאלאמה נועל נעליים מלימון ‏בפסטיבל קאן.
‏אתה מתחיל קמפיין האשטאג.
‏זה כבר לא "מגניב" או "מדליק" או "אדיר", ‏לא, זה "לימוני".
‏"ראית את הסרט הזה?"
‏"הלכת להופעה הזאת? ‏היא הייתה לימונית בטירוף!"
‏בילי אייליש, "אלוהים, האשטאג… לימוני".
‏אתה גורם לד "ר אוז ‏להמליץ על ארבעה לימונים ביום
‏ועל תוסף פתילה מלימון כדי להיפטר מרעלנים,
‏כי אין דבר מפחיד יותר מרעלנים.
‏ואז רושם פטנט על הזרעים.
‏אתה כותב שורה של קוד גנטי
‏שגורמת ללימונים להיראות ‏קצת יותר כמו שדיים…
‏ומשיג תבנית גנטית ‏של רצף הדנ "א של לימון-השד,
‏עושה האבקה הדדית…
‏אתה מפזר את הזרעים האלה בטבע,
‏ואז אתה תובע את החקלאים ‏על הפרת זכויות יוצרים
‏כשהקוד הגנטי הזה צץ בחלקות שלהם.
‏מתרווח בכיסא, גורף מיליונים, ‏ואז, אחרי שסיימת
‏ומכרת את הלימ-פריה שלך ‏בכמה מיליארדי דולרים,
‏אז, ורק אז, אתה מכין לימונדה מזדיינת.
‏לפרי היו כמה סוגי סמים מעניינים בדם.
‏למעשה, בדוח הנתיחה שלאחר המוות שלו ‏צוין שהיה לו מונטי בדם.
‏לא טרחת לעשות לימונדה מהתרופה הזו, מה?
‏מה זה "מונטי"?
‏זאת גרסת רחוב של ליגודון. התרופה שלך.
‏בדם שלו.
‏כשהוא מת.
‏טוב, זה מה שאני אומר.
‏זה קורה כל הזמן.
‏כימאים חובבנים מנסים לייצר ‏תרופה שמאושרת על ידי מנהל התרופות,
‏הם משנים אותה.
‏היו עשרות כאלה.
‏"אנג'ל טירס". "דאונסט". כעת…
‏"מונטי", אני מניח?
‏צנזרו את זה ‏בדוח המקורי של חוקר מקרי המוות.
‏המידע הזה הוסתר במשך יותר משבוע.
‏ואתה לא ידעת מזה, נכון?
‏עורך הדין שלי, ארתור פים, מגונן עליי.
‏והוא טוב מאוד. כמו שאתה יודע.
‏הוא השמיד את התיק שלך, אז…
‏מה יש?
‏סליחה, אני…
‏אני צריך עוד אחת.
‏מה אתה אומר, אוגי?
‏אני בסדר.
‏טוב, ליגודון, בכנות,
‏יש ימים שאני מצטער ‏שנתקלתי בגלולה הקטנה הזו.
‏הייתי מעט תמים.
‏למען האמת, אני… ‏אתה לא שולט בזה כשאתה צעיר. אתה…
‏אלוהים, אתה מניח הרבה הנחות.
‏למשל, אתה מניח שהכימאי לא משקר ‏בנוגע לתכונות הממכרות.
‏אתה מניח שהחברה שלך תנהג בצורה אתית ‏בהצעה שלך, ואתה מניח…
‏היא לא הייתה שלי.
‏זה מה שאני אומר. ליגודון.
‏אתה זורק את האשמה עליי בערמומיות ‏ורומז שמה?
‏שליגודון הרגה את הבן שלי?
‏אני לא ייצרתי את התרופה. ‏לא הנדסתי אותה. ליגודון היא לא…
‏רודריק, אתה אמרת שהרגת את פרי, לא אני.
‏לא עם… לא עם התרופה. לעזאזל, אתה לא מקשיב.
‏לא ככה…
‏אתה יודע, ‏ליגודון מייצגת הרבה דברים עבור הרבה אנשים.
‏אני קורבן שלה כמו כל אחד אחר.
‏אני מתווך.
‏אבל זו לא התרופה שלי.
‏היא מעולם לא הייתה.
‏זאת התרופה שלי. ‏-עצור! חכה…
‏- האסלר -
‏לא, אני מצאתי את הכימאי, ‏אני נכנסתי איתה לפה ואתה ויתרת.
‏מה זה הקשקוש הזה ‏שפורצ'נטו קונה את "לנדור פארמה"?
‏הוא נדחף.
‏זה בסדר.
‏בסדר, כרצונך.
‏חשבתי קצת. וצדקת.
‏ליגודון, מכרה זהב מזדיין.
‏זאת הייתה ההצעה שלי.
‏אני מצטער. ‏יש לך הסכם בלעדי עם "לנדור פארמה"?
‏לא, אבל… ‏-לא?
‏אני ומצר ניסחנו הסכם.
‏טוב, הוא פיתח את ליגודון ב "לנדור".
‏היא בבעלותם. מצר לא הבעלים של כלום. ‏לא היה לו החופש לחתום עסקה.
‏זה כתוב בחוזה שלו.
‏כל קניין רוחני שהוא מייצר ‏בזמן שהוא עובד אצלם…
‏לא.
‏תוך שימוש במתקני החברה, יישאר בידי…
‏לא, הוא אמר לי שהוא ייצר אותה ‏ולכן היא שלו.
‏טוב, כנראה בגלל זה הוא כימאי ולא עורך דין.
‏היא בבעלות "לנדור".
‏והרגע קניתי את "לנדור", ‏אז כעת היא בבעלותי.
‏לעזאזל, אפילו מצר בבעלותי.
‏זה נעשה.
‏ולא, רוד, לא באתי אליך בגלל…
‏טוב, מי אתה בכלל במשוואה הזאת?
‏מה חשבת שיקרה? אני סקרן.
‏שתיכנס לכאן, תדבר קצת, ואז מה יקרה בינינו?
‏נהפוך לשותפים?
‏תעבור מחדר הדואר לחדר הישיבות?
‏ואני אפנה אליך ואומר, ‏"היי, רוד, מה עושים הלאה?"
‏בחייך, גבר. אתה חכם יותר מזה.
‏לא יכולת לעשות את מה שעשיתי. ‏לא יכולת לקנות את "לנדור".
‏לא יכולת לשלוט במצר.
‏אתה לא יכול לשלוט בליגודון.
‏אתה לא יכול לעשות כלום כי אתה חסר כוח.
‏בינתיים. וזו לא אשמתך.
‏כל זה היה רעיון שלי.
‏לא, לא. רעיון הוא כלום.
‏רעיון הוא פלוץ שהמוח שלך מייצר.
‏אבל אם אתה רושם פטנט על רעיון, ‏אז הוא הופך לנכס.
‏עכשיו הבנת?
‏טוב, תקשיב.
‏הנה משהו שכן יש לך, בסדר?
‏אולי זה יישמע כמו משהו פעוט, אבל זה לא.
‏לעת עתה, יש לך הכרת התודה שלי,
‏והיא יכולה לשמש כנכס.
‏לעזאזל, היא אפילו יכולה להיות בעלת ערך.
‏אתה מבין, כי אני כותב לך צ'ק עכשיו
‏על סך 500 דולר.
‏אני לא חייב לעשות את זה, בסדר? ‏אני לא משלם דמי תיווך על רעיונות.
‏אני לא משלם על פלוצים של אחרים.
‏אבל אתה בחור חכם, אתה תיקח את הכסף הזה
‏ותקנה לאשתך משהו נחמד.
‏כסף בחינם.
‏כסף על מילים.
‏כסף על מילים ריקות מתוכן.
‏נכנסת לפה, המוח שלך הפליץ, ‏והפכת את הפלוץ הזה ל-500 דולר.
‏ואם אתה חכם, ‏אתה מבין מה עוד הכרת התודה שלי שווה.
‏אתה קולט, ‏"הבחור הזה אוהב את הרעיונות שלי".
‏מנהל טוב ירצה להחזיק סביבו ‏אנשים עם רעיונות טובים.
‏הכרת תודה שווה קצת יותר משחשבת, נכון?
‏ועכשיו אתה חושב, ‏"האם הוא מכיר תודה מספיק כדי לקדם אותי?"
‏והתשובה היא "כן".
‏כי הבחור הזה עם הרעיונות הטובים,
‏אני רוצה שיפריד כמה שפחות זמן ‏ביני, בין הרעיונות האלה ובין הבחור הזה.
‏עדיף שיהיה בקומה הרביעית ולא במינוס 2, ‏אולי בקומה העשירית.
‏אשמע את הרעיונות הנהדרים האלה מהר יותר.
‏אולי, בהמשך הדרך, אני ארצה אותו פה למעלה.
‏בהמשך המסדרון.
‏לעזאזל, אולי אפילו ארצה אותו במשרד שלידי.
‏אתה רואה את התמונה הגדולה? ‏אתה מבין אותי, רודריק?
‏הבנתי אותך.
‏טוב, יופי. אז אם קצת תרסן את עצמך,
‏תסתום את הפה ותקשיב לרגע,
‏אתה תתחיל להבין שיש לך פה אינטרס.
‏אינטרס שלוקח אותך קרוב יותר ‏למקום שאליו אתה רוצה להגיע.
‏או שאתה רוצה להמשיך לצעוק עליי ‏ולמצוא את עצמך ברחוב?
‏יפה מאוד.
‏ידעתי שאתה בחור חכם.
‏עכשיו בוא נדבר ‏על העתיד שלך פה ב "פורצ'נטו".
‏אני מכירה את המבט הזה. ‏-על מה את מדברת?
‏אני חוגג.
‏מה קיבלת?
‏העלאה של 15 אחוז במשכורת,
‏אני בקומה הרביעית, ובונוס של 500 דולר.
‏חמש מאות דולר ביד.
‏זה הרבה כסף עבורנו. ‏-כן.
‏זה טוב, רודי.
‏זוכר ששמו אותנו אצל משפחת מלדון?
‏משפחת האומנה הראשונה שלנו אחרי שאימא מתה.
‏אנשים נוראיים. היו להם חמישה ילדי אומנה, ‏וחמישה צ'קים מהרווחה.
‏הם הרוויחו כסף מהחלטורה.
‏דחסו את כולנו לחדר קטן, הקציבו לנו אוכל,
‏פדו את הצ'קים ושמרו את רוב הכסף לעצמם.
‏רודריק היה מרדן.
‏התעמת איתם.
‏עשה להם את המוות. נכנס בהם חזיתית.
‏תקף.
‏מה השגת מכך?
‏הייתי בעיקר נעול בארון.
‏נכון.
‏אני נקטתי בגישה שונה.
‏את התחנפת. ‏-הפכתי לילדה המועדפת עליהם.
‏מכל הילדים.
‏כל הזמן אמרתי לגברת מלדון כמה חייה קשים.
‏"אין לי מושג איך את מצליחה."
‏אפילו הצעתי לה דרכים לעגל עוד פינות,
‏לשמור עוד כסף מתשלומי הרווחה.
‏וזה עבד.
‏היא החלה לראות אותי כעוזרת.
‏היא נתנה לי עוד ועוד תחומי אחריות.
‏ובמהרה היא אפילו לא כיסתה ‏את ספר החשבונות כשנכנסתי לחדר.
‏ואז מה קרה?
‏שירותי הרווחה.
‏שמו לזה סוף.
‏נכון?
‏כשאני החלטתי שהגיע הזמן.
‏היא לא ידעה שזו אני עד שהיא הייתה אזוקה.
‏אתה תמיד תוקף חזיתית.
‏ותמיד אוהב אותך בשל כך.
‏רופוס גריסוולד ‏הוא בסך הכול גברת מלדון בחליפה יקרה.
‏תתקוף אותו, תהיה בארון, ‏והוא יאטום אותו עם לבנים.
‏ככל שתילחם יותר, הוא יוסיף יותר לבנים
‏עד שתהיה בקבר קטן משל עצמך.
‏אבל אתה חכם יותר כעת.
‏אתה לא תוקף אותו ישירות.
‏אתה נעמד לצידו.
‏אתה גורם לו לרצות להעביר לך את השפכטל.
‏להראות לך איך עובדים איתו.
‏ואז אתה דוקר אותו עם השפכטל.
‏עכשיו נוכל לקנות את התרופה של תמי.
‏עברו שלושה חודשים מאז שיכולנו להרשות אותה.
‏עכשיו אנחנו יכולים. זה נהדר.
‏זה פשוט נהדר.
‏נוכל גם לתקן את המזגן. בזכותך.
‏אני יודע.
‏אני יודעת שלאחותך היו חיים קשים.
‏לשניכם היו חיים קשים.
‏הייתם צריכים להיות קשוחים. שניכם.
‏בגיל כל כך צעיר. לעולם לא אבין את זה.
‏לא אבין. אני לא יכולה, אבל…
‏אני לא אוהבת אותה, מותק.
‏אני מצטערת, אני לא.
‏"ילד הייתי, והיא ילדה ‏בממלכה ליד הים האפלולי
‏"ואהבנו אהבה שהרקיעה שחקים ‏עד השמיים הבוהקים
‏"אני ואנאבל לי"
‏עוד.
‏"אהבת נערים שגרמה לשרפים במרומים
‏"לחמוד בה ובי"
‏לעזאזל.
‏זיהיתי כל אחד בצילומים חוץ ממנה.
‏כמה אנשים תקשרו עם האישה הזו?
‏קשה לומר. כל המלצרים אומרים אותו דבר.
‏הם לא ראו את פניה. ‏גלימה אדומה, גוף נהדר, זהו.
‏נראה שאולי… שאולי היא הודיעה להם.
‏אולי. ‏-הם אפילו לא בטוחים.
‏הם חושבים שאולי היא אמרה משהו ‏אבל הם לא זוכרים מה.
‏הם פשוט הרגישו שעליהם לצאת.
‏זה לא מוצא חן בעיניי. ‏כלומר, מי עושה דבר כזה? מה המטרה?
‏ולמה הוא לא יוצר קשר ומבקש משהו?
‏תלחץ שוב על צוות המלצרים.
‏תבדוק אם מישהו ביצע הפקדות גדולות,
‏קנה נעליים יוקרתיות או משהו ‏בשבועות האחרונים.
‏אולי אתה צודק, רודי. ‏אולי זו הייתה בסך הכול תאונה מחרידה.
‏אבל תחקור את שתי האפשרויות, ארתור.
‏אין בעיה.
‏נדע יותר כשמורי תתעורר.
‏בוקר טוב?
‏אחר צהריים? ‏-מי יודע?
‏היי.
‏הכנתי לך ביצים.
‏זה מדהים.
‏אני בהלם שאתה עומד,
‏חשבתי שלא תהיה בהכרה עד מחר.
‏ניקית?
‏למען האמת, כן.
‏אני לא יודע. אבל הוא דבר מצחיק, אני מניח.
‏קית שלח הודעה.
‏מסתבר שליאם היה במצב לא טוב ‏כשהוא חזר הביתה אמש.
‏כן, זה היה…
‏למעשה, אני… אני לא זוכר. איך זה היה?
‏זה היה מה שאתה חושב שזה היה. ‏זה היה זה ויותר.
‏אני שמח שאתה לא זוכר.
‏בכל מקרה, זאת ברכה.
‏למה?
‏איך הייתי?
‏מחוק.
‏כן, אבל משהו… ‏אני לא יודע, משהו חריג? משהו…
‏לא אמרתי את זה.
‏כן, לעזאזל.
‏אני לא זוכר דבר אחרי שקמיל הלכה.
‏לא עולה לך שום דבר?
‏היי, איפה פלוטו?
‏אני לא יודע.
‏הוצאתי את קערת האוכל שלה. רואה?
‏הוצאתי אותה ברגע שהתעוררתי.
‏ולא שמעתי…
‏לעזאזל, נתנו לה לצאת בטעות?
‏לעזאזל. לא שוב.
‏היי, היא תמיד חוזרת.
‏כמה זמן זה לקח בפעם הקודמת?
‏שלושה ימים.
‏היא עדיין חסרת הכרה. בדקתי אותה לפני שעה.
‏היא יציבה, אבל בינתיים כלום.
‏אני מבינה.
‏עדיין… אשמח לראות אותה אם זה בסדר.
‏אימא?
‏אימא, זה בסדר. אני פה. אימא?
‏אימא! אימא, אל תעשי את זה!
‏היי, אימא שלי ערה אבל היא מתחרפנת!
‏אימא! אל תעשי את זה! אימא!
‏תמהרו! אימא!
‏היי, זו פאם?
‏שלום, זו… זו ויקטורין לאפורקד.
‏נפגשנו אתמול במרפאה, אני…
‏כן.
‏כן, בדיוק. בדיוק.
‏תקשיבי, אני והרופאה עברנו על התיק שלך
‏ונזכרתי שדיברת על ההפרעה בקצב הלב שלך.
‏טוב, אנחנו עומדות להתחיל ניסויים ‏בטיפול חדשני ומרגש,
‏מכשיר חדש,
‏שאני חושבת שתהיי מועמדת נהדרת בשבילו.
‏טוב, אם את מעוניינת.
‏איחרתם. ואני מקווה שמצאתם את המידע על ויק,
‏אבל נוכל לדבר על זה אחר כך ‏כי היה לי יום מחורבן
‏ואני רק רוצה לישון עמוק ולשכוח מהעולם.
‏צפויה לכם עבודה קשה. ‏-קמיל.
‏בבקשה אל תדברו לפני שגמרתי לפחות פעמיים.
‏פאק.
‏זה בסדר, את מסוגלת.
‏עם כל הכבוד, החלק הזה לא קורה יותר.
‏אני חייבת לשמוע את זה.
‏אלוהים.
‏ילדים שכמותכם.
‏זה פשוט קרה.
‏אל תקטין את זה.
‏אנחנו ביחד עכשיו, וזה רציני. ‏-בשם אלוהים.
‏הדינמיקה הזו לא הולמת בכלל… ‏-טינה.
‏וניסינו למצוא דרך לספר לך,
‏אבל פחדנו מההשלכות, וזה לא לעניין.
‏אל תגידי את זה.
‏אתם מאוהבים.
‏כן.
‏אלוהים, היום המזדיין שלי.
‏טוב, שניכם חתמתם על הסכמי סודיות, ‏שהם מדהימים,
‏כדאי לכם לקרוא אותם שוב,
‏וכמו שאתם זוכרים, ‏שניכם גם חתמתם על טופסי הסכמה. אז…
‏גם בזמנו חשבנו שזה מוזר.
‏חשבתם שזה מוזר? אני לא טיפשה.
‏וכמו שאמרתי לשניכם כששכרתי אתכם,
‏אני דורשת הרבה מהעוזרים שלי.
‏אנחנו ממש מצטערים.
‏זו משרה מלאה.
‏אין לי… יש לי… בסדר.
‏יש לי צרכים מסוימים.
‏יש לי דרישות מסוימות
‏לסגנון חיים מסוים וייחודי מאוד.
‏אני חושבת שזה נוח מאוד ששניכם התרגשתם
‏כשחתמתם על הסכמי הסודיות וטופסי ההסכמה
‏ושהתאהבתם, טינה,
‏חודש אחרי שסיימתי לשלם ‏את הלוואת הסטודנטים שלך, טינה?
‏לא קוראים לי טינה, שמי בת'.
‏זה לא מזיז לי, בת'!
‏לעזאזל, השמות טובי וטינה מצחיקים אותי,
‏אז בעבודה קוראים לך טינה!
‏למה זה כל כך קשה…
‏יש לי מיגרנה מזדיינת.
‏טוב, בסדר, אתם מאוהבים.
‏אידיוטים חמודים שכמותכם.
‏הייתם חושבים שאחרי ‏כל הזמן שביליתם ב "פורצ'נטו תעשיות"
‏תדעו קצת יותר על הכימיה של המוח,
‏בובות זיון מלאות דופמין שכמותכם.
‏אני אעביר לכם פיצויי פיטורין.
‏טוב, אנחנו לא מתפטרים. רק רצינו שתדעי.
‏לא, אתם לא מתפטרים. ‏אתם מפוטרים, כי כעת אתם חסרי תועלת עבורי
‏אם לא תוכלו לבצע את המשימות שלכם,
‏ומעכשיו אני לא אוכל להזדיין עם אף אחד מכם
‏בלי לצחוק, אז בום, זה נעשה.
‏כשהשפעת הנוראפינפרין תפוג
‏ותשכבו במיטה זה ליד זה
‏ואחד מכם יפליץ חזק בשנתו,
‏אתם תיזכרו ברגע הזה
‏ותבינו איזו החלטה טיפשית שניכם קיבלתם.
‏לפחות השגתם את המידע על ויק?
‏באמת?
‏טפלי בזה בעצמך.
‏היא מאחרת.
‏זה בסדר.
‏זה לא מקצועי.
‏זה לא יהיה סוף העולם אם היא תבריז.
‏עברת הרבה היום, ‏בין אם תודי בזה ובין אם לא.
‏איחרת.
‏איפה לורן?
‏היא חולה, והיא לא רצתה להדביק אתכם.
‏אבל אל תדאגו, אנחנו עובדות ביחד כל הזמן.
‏היא עדכנה אותי בנוגע לכול, ‏אז אני מבינה את העבודה.
‏שמי קנדי.
‏את קנדי?
‏מותק, אני מי שתרצי שאהיה.
‏לורן חולה.
‏בסדר, זה בסדר מבחינתך? או…
‏זה בסדר. זה מתאים לי.
‏בסדר. היי, אני ביל.
‏מצוין.
‏ואנחנו מתחילים עם ארוחת ערב?
‏כן… בבקשה.
‏תודה רבה.
‏אתה יודע…
‏האוכל מריח נהדר.
‏והשתוקקתי לכך היום.
‏כמעט סימסתי לך כשיצאתי מהמשרד.
‏כמעט סימסתי כדי לשאול ‏אם תוכל להכין את העוף פיקאטה שלך.
‏זה כאילו ידעת.
‏אני אוהבת אותך.
‏כן, ידעתי שעובר עלייך יום רע ‏ומגיע לך להתפנק.
‏תספרי לי על היום שלך.
‏היום היה טירוף.
‏אני לא יודעת איך לדבר עליו. ‏אני… אני לא יודעת איך אני מרגישה.
‏הטרגדיה הנוראית הזו ו…
‏אני לא יודעת מה אני מרגישה לגביה.
‏אז אתה יודע מה?
‏בוא לא נדבר על פרי או על המשפחה, ‏או על שום דבר אחר.
‏לא הערב.
‏הערב…
‏אני רק רוצה לאכול ארוחת ערב עם בעלי.
‏אני רק רוצה להרגיש שרואים אותי
‏ושנעשה כל שביכולתנו כדי להדחיק את השאר.
‏ולהירגע.
‏ומי יודע?
‏איך היה היום שלך, ביל?
‏היום שלי?
‏למען האמת, הוא היה בסדר.
‏סיימנו שני סרטונים חדשים, שני פרקים,
‏ובכל הכנות, אני חושב שסוף סוף מצאנו ‏את המנהל המוזיקלי שלנו.
‏וזה עושה את כל ההבדל.
‏כן.
‏למעשה, אני חושב ‏שזה יהיה נהדר ל "חיפושית הזהב".
‏יש לי כמה רעיונות לגבי ההשקה, ‏אם תרצי לשמוע אותם.
‏תספר לי הכול, אהובי.
‏- מא "ר -
‏- מא "ר, שמור 24 שעות ‏ויקטורין לאפורקד -
‏סלחי לי.
‏- אזור מאובטח -
‏זה אזור מוגבל. ‏-כן, אני יודעת.
‏את בטח חדשה.
‏את לא אמורה להיות פה.
‏רודריק אשר הוא אבי.
‏אני מבינה.
‏אבל את לא אמורה להיות פה.
‏אלוהים, היום שלי.
‏איך קוראים לך?
‏לעזאזל, לא אכפת לי.
‏תקשיבי, מאבטחת, ‏אני לא יודעת אם קראת את החדשות,
‏אבל למשפחת אשר היה שבוע קשה מאוד,
‏ואנחנו עושים כתבה על עבודתה של אחותי.
‏את מכירה את אחותי. ויקטורין לאפורקד.
‏אני מכירה את גברת לאפורקד.
‏ואת עובדת במשמרת הלילה.
‏מה שאומר שאת יודעת מה היא עושה ‏לחיות המסכנות שבפנים.
‏וגם, היא משחדת אותך
‏כשהיא עוברת עם תיק הבירקין המטפטף שלה ‏המלא באיברי קופים.
‏אז אלא אם את רוצה שאחקור את ההפקדות שלך
‏ואשווה אותן למשכורת הצנועה שלך,
‏את תעשי את הדבר הנבון ותחזרי לתשבץ שלך,
‏אחרת אני אדאג שיפטרו ויתבעו אותך.
‏מהי מילה עם חמש אותיות ל "נדפקת"?
‏נדפקת.
‏אבל את לא אמורה להיות פה.
‏אני יודעת מי את.
‏ברור שאני יודעת מי את.
‏את החכמה.
‏אבל את לא אמורה להיות פה.
‏ואת לא חייבת להיות פה.
‏זה כל מה שאמרתי.
‏תפתחי את הדלת.
‏לעזאזל!
‏כן, היא הזריקה לך הרבה אדרנלין?
‏כדי שהלב שלך ימשיך לפעום?
‏ויק.
‏- דגימה וי-417 -
‏ויק, נדפקת כל כך.
‏למה את שונאת אותה?
‏מה נסגר?
‏את יודעת, היוונים עשו זאת ראשונים.
‏במאה הרביעית לפני הספירה.
‏הניסויים הראשונים בבעלי חיים.
‏המתועדים, לפחות.
‏חזירים ועיזים.
‏את יודעת בכמה חיות משתמשים בניסויים בשנה?
‏יותר מ-100 מיליון.
‏בני האדם עושים את זה ‏לכל כך הרבה מינים אחרים.
‏זה מרשים.
‏ניסויים רפואיים על שימפנזות ‏די נאסרו ב-2015.
‏כלומר, הם אמרו שהם יאשרו חריגות
‏אם יוכח שהמחקר קריטי להבנה של מחלה אנושית.
‏ואם תרומה נכבדת תיעשה
‏לתמיכה בשימור שימפנזות בטבע.
‏אבא שלך הוא כוח טבע, נכון?
‏אני צריכה שתספרי לי מי לעזאזל נראה לך שאת.
‏למה את שונאת אותה?
‏בתאוריה אתן אמורות להיות בעלות ברית. ‏הבנות הממזרות של רודריק אשר.
‏איזו ברית הייתן יכולות לכרות.
‏טוב, מי שלא תהיי, את מפוטרת כל כך.
‏תשעים אחוזים מהתרופות נכשלות ‏בשלב הניסויים הקליניים.
‏למרות שהן עוברות את הניסויים הקדם-קליניים. ‏אז סליחה, בעלי חיים.
‏ומה לגבי כל הדברים שאין להם קשר לרפואה?
‏כלומר, אתם לא יכולים לייצר שפתון ‏או שמפו נגד קשקשים
‏בלי לגרום למשהו לסבול.
‏מוצא חן בעיניי כמה מושכת וחסרת תכלית ‏הרשעות שלכם יכולה להיות.
‏בסדר, מפוטרת זו לא המילה הנכונה.
‏כי אני אדאג שיהרגו אותך.
‏ואת גם יכולה.
‏בחרת את העבודה הכי גרועה ‏כדי להסתיר את מי שאת באמת.
‏את מנקה לכלוך למחייתך.
‏מצד שני, ויקטורין…
‏בחרה טוב יותר.
‏מבחינתם היא אימא תרזה.
‏מצילה את האנושות, לב יקר ערך אחד בכל פעם.
‏אבל בתוך תוככן אתן הכי דומות מכולם.
‏את שונאת אותה ‏כי היא הסתירה את זה טוב יותר.
‏את צודקת…
‏את יודעת?
‏היא משקרת.
‏והיא מזריקה לנו הרבה אדרנלין ‏כדי שזה ייראה שהתרופה עובדת.
‏עדיין לא היית צריכה לבוא לפה.
‏זה היה יכול לקרות בשקט.
‏בשלווה.
‏במיטה.
‏אבל כנראה זה חייב לקרות ככה.
‏אני מצטערת.
‏זה לא אישי.
‏גם עם אחיך זה לא היה אישי.
‏זה פשוט, טוב…
‏הנה אנחנו.
‏לעזאזל עם זה.
‏השגתי את שלי.
‏זה מוזר, איפה פיל?
‏אלוהים.
‏- נפילת בית אשר -
‏תרגום כתוביות: טל מלכה