És esfereïdor.
Els agents estan vomitant al carreró.
Els forenses s'estan preparant, i ve aquest paio…
Sí, senyor.
D'acord.
No sé qui cony coneixes…
Ei! Se me'n fot els contactes que tinguis, no treguis res de l'escena del crim.
El cap diu que tens deu minuts abans que entrem.
Ni un segon més.
Ho entens? Em sents?
- I no toquis res. - Gràcies, sotsinspector.
Ei, un moment.
Sotsinspector.
No sé per què, però té autorització.
No toquis res!
Hi ha una supervivent!
Van ser els aspersors.
Els va connectar als dipòsits de la teulada,
però no tenien aigua dolça.
Els vam reconvertir en tancar el laboratori,
hi vam amagar un material per evitar les multes de l'EPA.
La idea era desfer-nos-en d'amagat més endavant.
Era…
un subproducte mèdic molt àcid d'un…
procés de desenvolupament il·legal
que infringia moltes regles mediambientals,
però no ens en podíem desfer.
Era tan corrosiu que no el podíem traslladar.
No l'hauríem d'haver tingut.
I haurien estat multes penals, així que…
Era greu…
i aquells dipòsits no estaven a l'altura.
L'interior i les canonades s'estaven desfent.
En poques setmanes hauríem tingut un merder entre mans.
Ho volíem treure mentre enderrocaven el centre i…
aprofitar la demolició per ocultar-ho.
Haurien sortit i entrat molts materials, ningú se n'hauria adonat.
Mare meva.
El meu fill ho hauria entès
si hagués prestat un puto minut d'atenció al negoci familiar, però no…
Va marxar, va contractar l'amic d'un amic de l'amic d'un cosí
per connectar-se al subministrament.
I no ho van examinar.
Un accident horrible.
Tret d'una cosa.
Hi ha una cosa que no quadra
amb la versió de l'horrible i tràgic accident.
Te n'has adonat, oi?
Vinga.
Digue-ho.
Els cambrers.
Dius que tots els cambrers van sortir?
Potser per fumar, però llavors em pregunto:
per què van marxar tots alhora just abans?
Ho sabien, collons.
Algú ho va organitzar.
Quants morts?
De moment, 78.
Déu meu, el preu de les accions per poc no sobreviu a l'acusació.
Arthur, ocupa-te'n amb reporters amics.
Direm que era una festa clandestina i que la va muntar algú altre.
Allà hi havia alguns criminals.
Culparem un d'ells i salvarem el Perry.
La Camille s'enrabiarà perquè no l'hi has preguntat.
No ho pot saber.
Això ha de venir de fora. Mantingues la Camille a distància.
Era la festa d'algú altre.
El Perry era en el lloc i en el moment equivocats.
Tenim el vídeo de les càmeres.
Havia posat càmeres. Tinc gent eliminant les imatges.
Si algú no és qui sembla, ho descobriré.
Investigaré a tothom.
Senyor. Senyor, l'accés està prohibit!
On coi eres?
- Què ha passat? - Un accident horrible.
El teu germà és mort.
M'has sentit? És mort.
Sí, el Perry l'ha palmat.
Hem d'avisar els seus germans. Aviat sortirà el sol.
I els programes del matí. Això se sabrà en qualsevol moment.
Tens raó, hem de tancar files.
Que vinguin.
Hem de parlar, Freddie.
Què collons ha passat? On era ella? Què està passant?
Hem de parlar perquè quan et facin preguntes,
hi ha coses que no pots dir de cap manera.
Hòstia, és horrible.
Sí que ho és.
Això ho complica tot.
Les investigacions, els plets, el cony de judici, tot s'embrolla.
Hòstia, Camille. El nostre germà acaba de morir.
Germanastre.
Ets una desgraciada.
Tant se val, era un dels nostres.
No mereixia morir així.
Collons, ningú s'ho mereix.
- Per què no sabies res de la festa? - Què?
Au va, la teva feina és saber coses.
¿El Perry fa una festa clandestina en un centre de Fortunato
i tu no te n'assabentes?
- No va invitar la seva germana a l'orgia. - La cunyada sí?
No sé com ho ocultaré.
Si l'hospital no ho filtra, i segur que ho farà,
algú s'adonarà que la Morella s'ha quedat sense pell.
Ja n'hi ha prou.
Hem de tancar files. És imprescindible.
Has de dir a Pym que jo m'ocuparé de les relacions públiques.
El teu pare creu que ha de venir de fora de la família.
És exactament el contrari.
S'equivoca perquè el Perry Usher anit va morir horriblement
en un accident evitable.
Tindrem la compassió de la gent. I això fa tres anys que no ho tenim.
- La compassió de la gent. - Entesos.
Què faries?
Doncs… per començar un munt d'articles in memoriam.
"Perry Usher, el fill dels Estats Units, el príncep caigut estatunidenc."
Serà el JFK júnior.
Tindrem GQ, Us Weekly, USA Today.
Posarem la seva cara als supermercats,
els seus vells amics el lloaran:
"Recordes quan el Perry va portar un amic de la uni a desintoxicació?"
O no: "¿Recordes quan el Perry va finançar aquelles escoles
- a l'Índia i a Àfrica?" - No.
Per això tenim una ONG, per posar-hi la cara que vulguem.
Si recordem que ho va fer, ho va fer.
Era com Paul Newman amb les causes benèfiques,
però ara que és mort, el lloarem per la seva obra.
Si ens ataquen mentre fem el dol, l'estaran atacant a ell.
Què més?
Articles sobre el pare, tu i els germans perquè continuaran l'obra en nom seu.
Són el seu relleu.
Ens faran fotos a la tomba i els direm: "Cap foto, si us plau."
Els Usher se senten perduts, com qualsevol família.
La gent perd familiars pels opioides, i nosaltres entenem la seva pèrdua.
Fem el dol amb vosaltres,
per tant, vosaltres també el feu amb nosaltres.
Però la compassió pública és un recurs finit,
i no podem deixar que algú com Pym malgasti un recurs tan valuós i limitat.
Tenim una setmana, el temps és or.
Em quedo sense temps, ja n'he perdut massa.
D'acord. Ocupa-te'n.
I us pregunteu per què la gent ens odia. Per coses així.
No. Si et preguntes com aquesta família
ha creat un imperi multimilionari, ha estat així.
A les ocasions se'ls en fot la teva vida.
Per això ens odien.
No perquè vam aprofitar l'ocasió, sinó perquè ells no ho van fer.
- Vuit mesos, collons. - He seguit les regles.
Volies que els mantinguéssim allunyats, però teníem l'EPA al damunt.
No calen vuit mesos per enderrocar un edifici,
només uns milers de dòlars i algú que ho faci.
L'havies d'enderrocar, collons.
Els permisos…
Si m'haguessis obeït,
si haguessis contractat els nois de Jersey…
- En podem parlar en un altre lloc? - És culpa teva.
Tota teva.
Hola, tresor.
- Què ha passat? - No passa res.
No hauria d'haver passat mai.
Vinga.
On és ella?
L'estan operant.
Un altre cop.
Què ha passat exactament?
On era?
La mort del Prospero Usher és una tragèdia.
Vull remarcar que això no atenua
el dolor i la pena que els Usher han causat
- dirigint Fortunato. - Va, digue-ho.
Aquest darrer any…
LA FISCALIA COMENTA LA MORT DEL PROSPERO
…gairebé 50.000 persones han mort a causa dels seus calmants,
i s'ha de fer justícia.
Insinua que la mort del Prospero Usher és justa?
- Per fi. - Esclar que no.
¿Llavors per què compara
les sobredosis accidentals amb la tragèdia d'anit?
Per això m'encanta Fox.
Envia al fiscal un cistell de fruita. Ens ha regalat uns dies de bona voluntat.
No sé si vols que l'hi enviï realment.
Toby, tothom sap que els cistells de fruita
s'envien a la gent que odies. Així que sí.
Què teniu?
L'obra de caritat del Perry ha colat.
La premsa es menja qualsevol cosa.
Això se me'n fot, parlo de coses importants.
Què sabeu de la Vic?
Només l'execució pública del confident salvarà la família.
El més interessant són els animals dels assaigs.
No els que moren. És normal en el sector.
El problema és el recompte total.
- Què vols dir? - Els números no quadren.
Falten animals.
Continua.
Els números quadren quan s'informa d'una mort
durant l'assaig,
però quan se suposa que l'animal ha sobreviscut…
L'inventari canvia uns dies després.
Falta un mico. Sense explicacions, informes ni addendes.
Senzillament canvien els números.
Ells què n'opinen?
Bé, gairebé ningú ho sap.
No, què n'opinen els treballadors?
Què es rumoreja quan fan les seves pauses?
Es diu que els reemplaça.
Quan un ximpanzé mor al quiròfan
diuen que n'agafa un altre, li afaita el pit,
fa una incisió idèntica i fins i tot la sutura.
I afirma que l'animal ha sobreviscut.
És difícil. S'hauria de desfer de l'altre.
I treure l'aparell.
És complicat davant de càmeres i treballadors.
Es rumoreja que els espedaça fora d'hores
i els treu a trossos.
Circula la broma que ha folrat la seva bossa Birkin
per portar els trossos a un incinerador.
Caram.
Entesos.
Entesos…
- El teu contacte de la RUE Morgue és bo? - És acceptable.
Vull el vídeo.
Camille?
Ens sap molt de greu.
La teva pèrdua.
Hi ha un equilibri desafortunat.
ACABA EL QUART DIA DE JUDICI
Però és un equilibri. I no crec que ens puguem permetre…
Mare meva, entra.
Ho sento. Com estàs? Estàs bé?
I tant, estic de conya.
Vinga, som-hi.
Estic canviant l'agenda. Et vull treure de la ciutat.
- Amor, m'estimo més dinar. - No, ho dic de debò.
Et faig costat.
Dues visites i després soc tota teva.
- D'acord. - Ens resguardarem, entesos?
Queda't aquí, beu-te el te. Trigaré vint o trenta minuts com a molt.
Vaja… Ho sento molt.
He de mirar per on vaig.
- Tu creus? - Estic perduda.
Havia de donar això a la recepcionista, però ha marxat i no trobo ningú.
Escolta, deixa'ls a recepció.
Ja, però hi ha totes les meves dades.
No m'importa si veuen les cardiopaties,
però no vull que sàpiguen el meu número de la seguretat social.
Oi que aquest món és horrible?
Si tens cardiopaties,
estàs en el lloc ideal, perquè la doctora Ruiz és la millor.
Vols que et porti al seu despatx?
- M'asseguraré que et tingui en compte. - Seria genial.
Gràcies.
Molt bé. Estàs bé?
Sí… tinc un batec irregular, em canso fàcilment.
Ja te'ls porto jo.
Tu ves a seure.
Treballes aquí?
Sí. Treballo amb la doctora Ruiz.
Quina sort.
Seu.
MIOCARDIOPATIA HIPERTRÒFICA
CANVIS PER ISQUÈMIA MIOCARDÍACA
Tu ets… Tu ets perfecta, oi?
Ei.
Ei!
- Què fas aquí? - T'he escrit fa una hora.
De debò?
- Deu ser la maria. - T'he de preparar. Ets el primer.
Demà tens GQ, USA Today i PC Gamer. Hem de fer els preparatius.
Per cert, el Perry és mort, la família està fotuda,
ets el pilar de la meva campanya i t'acabes de col·locar?
En vols?
Doncs sí, en vull.
No et passis.
M'ho prenc per compensar la baixada.
Sé el que faig.
Una altra copa?
Sí.
Crec que sí.
Ell m'agrada. És genial.
Crec que l'hauries de portar a la família
i presentar-lo. Un futur marit amb un bon cul.
Si us plau, tu dona'm consells sobre relacions.
O els teus assistents.
La Tammy i el Froderick ens diuen "els bastards".
A tu, a mi i al Perry.
- I a la Vic. - Sí, la desgraciada.
Per què l'odies tant?
Però és veritat,
ens diuen "els bastards".
- Quan vas conèixer el vell? - Als divuit.
És veritat. Jo en tenia vint.
Gràcies, t'estimo.
El Leo també t'estima. Diu que us prometreu.
¿Ho diu de debò o és pels al·lucinògens, l'herba, l'speed,
el vi, la coca i les píndoles que es fot?
Tenia divuit anys.
Ho acabo de dir, oi?
El Perry era molt petit quan va aparèixer.
Ho va saber als setze anys.
De miserable a ric de collons.
Només era un adolescent.
Per això estava tarat.
Si et poses a pensar que tot això és real, caus en un abisme.
Parla per tu. Jo no m'hi he involucrat.
- Quina collonada. - Per què?
Jo faig videojocs. Saps…?
No formo part de tot el… merder farmacèutic dels Usher.
Jo faig videojocs, saps?
Tu no fas videojocs.
Pagues gent perquè creï videojocs.
Tu no fas una merda.
El Froderick és un grup de versions del Roderick
que toca els seus èxits desafinadament,
i la Tammy es creu una empresària d'èxit copiant la competència,
però la cara de la marca és BILLT, el puto pallasso del fitnes,
i la malla cardíaca de la Vic ni tan sols és seva,
és de la cirurgiana, i per això se la folla,
i tu ets una mena d'Xbox Gatsby guai.
- Caram. - I jo marejo els mitjans.
El papa va dir que jo pertanyo a una sala d'il·lusions,
soc com un ventilador de sostre, no paro de giravoltar sense anar enlloc.
Els Usher no fem res.
Cap de nosaltres.
Jo m'he encallat amb allò d'Xbox Gatsby.
- Au va, cony de… - No.
- Teniu un gat? - És meva.
Ei, Pluto, deixa el papa Leo en pau. Està fent el dol.
Arriba més gent que fa el dol.
Companyia.
Sí, farem una festeta.
Per desconnectar. És el que voldria el Perry.
És l'hora que marxi.
Demà al matí necessito que…
Has de fer furor.
Tu obriràs foc. Apa, bum, ja estàs preparat.
Ei, et vols quedar?
Serà una festeta entre amics amb bona merda. Droga de disseny.
Penso acabar inconscient.
Caram, és una oferta gairebé irresistible,
però no, deixaré que facis el dol tu solet fins que acabis en coma.
Ves amb compte.
M'ocuparé de les revistes fins a la tarda.
- Ei, sempre vaig amb compte. - Hola, com esteu?
Bé. Fa temps que no et veia.
Hola!
- És cert, fa molt de temps. - I tant.
- El portes i el refredes? - Sí, i tant.
Jo també necessito quelcom.
- Hola, Leo. - Hola…
He portat una mica de Monty.
En vols?
La mort era una novetat per als meus fills. Mai l'havien viscut.
Però com amb la resta, els Usher s'adapten ràpidament.
He intentat ensenyar-los l'art de pivotar.
Si la vida et dona llimones…
Fes llimonada?
No.
Primer fas una campanya multimèdia
per convèncer la gent que hi ha escassetat de llimones,
això es fa acaparant-les, controlant-ne el subministrament
i fent un bombardeig mediàtic.
La llimona és l'única manera de dir "t'estimo", és imprescindible
per a prometatges o aniversaris.
La llimona és la nova rosa.
Els cartells diuen: "No cardarà amb tu si no tens llimones."
Hi involucres De Beers.
Exclusius braçalets de llimona i diamants grocs, "gotes de llimona".
Fas que Apple anomeni el nou sistema operatiu "OS-Lemón".
Amb accent a la "o".
Cobres 40 % més per llimones orgàniques, 50 % més per llimones ètiques.
Contractes lobbistes de la llimona,
fas que una Kardashian llepi una llimona en una cinta sexual filtrada.
Timothée Chalamet porta sabates de llimona a Canes.
Una campanya de hashtags.
Una cosa no és "guai" o "l'hòstia" o "genial", no, és "llimona".
"Has vist la pel·li?" "Has anat al concert?
Ha estat llimona de collons."
Billie Eilish: "Déu meu, hashtag… llimona."
Que els doctors recomanin quatre llimones al dia
i un supositori de llimona per eliminar toxines
perquè les toxines són aterridores.
Després patentes les llavors.
Escrius un codi genètic
perquè les llimones s'assemblin una mica més a les tetes,
i patentes la seqüència d'ADN de la teta-llimona,
fas pol·linització creuada…
fas que les llavors circulin lliurement
i denuncies els agricultors pels drets d'autor
quan el codi genètic aparegui a les seves terres.
Et relaxes, et fas milionari i, llavors, quan has acabat,
i has venut el teu "llimperi" per una milionada,
llavors, i només llavors, et fas una puta llimonada.
Vam trobar drogues curioses en el Perry.
De fet, l'informe toxicològic de l'autòpsia deia que tenia Monty.
D'aquesta no en vas fer llimonada, oi?
Què cony és Monty?
És un derivat de la Ligodona, la teva droga, sortit dels carrers.
Era en el seu organisme quan va morir.
Sempre ho he dit.
Això passa constantment.
Químics aficionats intenten copiar un fàrmac aprovat per l'FDA
i el modifiquen.
N'hi ha hagut molts. Llàgrimes d'Àngel, Downset. I ara…
Monty, suposo?
Es va eliminar de l'informe del forense.
No es va saber durant més d'una setmana.
I tu això no ho sabies, oi?
El meu advocat, l'Arthur Pym, és protector.
I és extraordinàriament bo. Ja ho saps.
Et va destrossar al tribunal…
Què passa?
Ho sento, jo…
En necessito una altra.
I tu, Auggie?
No, gràcies.
Quant a la Ligodona, sincerament,
de vegades m'agradaria no haver sabut res de la píndola.
Jo era innocent.
La veritat… És inevitable quan ets jove…
Dones tantes coses per fet.
Per exemple que el químic és sincer sobre les propietats addictives.
Que l'empresa actuarà èticament amb la teva idea i dones per fet…
No era meva.
La Ligodona.
Què coi insinues amb tot això? Que la Ligodona ha matat el meu fill?
Jo no vaig crear aquell medicament. La Ligodona no és…
Tu has dit que has matat el Perry.
Però no amb el medicament. Collons, no m'escoltes.
Així no…
Saps, la Ligodona és moltes coses… per a molta gent.
Jo en soc una víctima com la resta.
Soc l'intermediari.
No és el meu medicament.
Mai ho ha estat.
- És el meu medicament. - Alto!
No, jo vaig trobar el químic i et vaig vendre la idea.
I ara resulta que Fortunato ha comprat Landor Pharma?
- M'ha empès per entrar. - No passa res.
D'acord, com vulguis.
M'ho vaig pensar. I tenies raó.
La Ligodona és una puta mina d'or.
Era la meva idea.
Que tens un acord exclusiu amb Landor Pharma?
- No, però… - No?
Metzer i jo vam arribar a un acord.
Ja, però ell va crear la Ligodona a Landor.
És seva, no de Metzer. Ell no podia fer cap acord.
És al seu contracte.
Qualsevol propietat intel·lectual que creï…
No.
…utilitzant el centre de Landor serà…
No, em va dir que l'havia creat. És seva.
Per això és químic i no advocat.
Tot és de Landor.
I ara és meu, perquè l'he comprat.
Fins i tot Metzer és meu.
Està fet.
I no, Rod, no vaig acudir a tu perquè…
Bé, qui ets tu en aquesta equació?
Què et pensaves que passaria? Per curiositat.
Que vindries, parlaries una mica i després nosaltres… què?
Seríem socis?
Passaries de correus a la junta?
I jo et preguntaria: "Ei, Rod, i ara què fem?"
Au va, col·lega. No ets tan idiota.
No hauries pogut fer el que he fet. Comprar Landor.
Amarrar Metzer.
No pots amarrar la Ligodona.
No pots fer res perquè no tens pasta.
De moment. I no és culpa teva.
Tot era idea meva.
No. Una idea no és res.
Una idea és un pet del teu cervell.
Però si patentes una idea, llavors és un actiu.
Ho entens ara?
Escolta.
Et diré una cosa que sí que tens, entesos?
Et semblarà poc, però no ho és.
Tens, de moment, la meva gratitud.
I això pot ser un actiu.
Collons, fins i tot pot tenir valor.
Ho veus? Perquè et faig un xec.
Per un total de 500 dòlars.
No ho hauria de fer, jo no pago comissions per idees.
No pago pels pets dels altres.
Però ets llest, agafaràs aquests diners
i faràs un bon regal a la teva dona.
Diners per res.
Diners per paraules.
Diners per xerrameca.
Has vingut i has convertit un pet del teu cervell en 500 dòlars.
I, si ets llest, t'adonaràs que la meva gratitud val alguna cosa més.
Estàs pensant: "Li agraden les meves idees."
Un bon director vol gent amb bones idees.
La gratitud val més del que et pensaves, oi?
I ara penses: "Està prou agraït per ascendir-me?"
I la resposta és "sí".
Perquè el paio de les bones idees…
Vull un viatge en ascensor més curt cap a les seves idees.
El vull tenir a la quarta o desena planta, no a la menys dos.
És un viatge més curt cap a aquestes idees.
Potser, amb el temps, el voldré aquí dalt.
Al final del passadís, o potser fins i tot al despatx del costat.
Te'n fas una idea? M'entens, Roderick?
T'entenc.
Perfecte. Si canvies la teva puta actitud,
calles i escoltes una mica,
t'adonaràs que aquí tens una oportunitat.
Una oportunitat que t'acostarà al teu destí.
O t'estimes més escridassar-me i acabar al carrer?
Molt bé.
Sabia que eres un paio llest.
I ara parlem del teu futur a Fortunato.
- Conec aquesta mirada. - De què parles?
Ho estic celebrant.
Què has aconseguit?
Un augment del 15 %,
soc a la quarta planta i tinc 500 dòlars més.
T'ha donat 500 dòlars?
- Ens va de conya. - Sí.
Està molt bé, Roddie.
Recordes quan ens van instal·lar amb els Muldoons?
La primera família d'acollida en morir la mare.
Eren horribles. Cinc nens adoptats i cinc xecs de manutenció.
Guanyaven diners amb els nens.
Dormíem en una habitació diminuta, menjàvem poc,
i ells guardaven els diners dels xecs.
El Roderick els desafiava.
Els va reprendre.
Va muntar un escàndol. Un atac frontal.
Els va envestir.
Com vas acabar?
Tancat en un armari.
Exacte.
Jo ho vaig fer d'una altra manera.
- Els vas llepar el cul. - Em vaig convertir en la seva favorita.
Entre tots els nens.
Em compadia de la senyora Muldoon.
"No sé com ho fas tot."
Fins i tot li vaig suggerir més maneres d'estalviar
per quedar-se més diners dels xecs.
I va funcionar.
Em va veure com la seva aliada.
Em va donar cada vegada més responsabilitats.
I va deixar d'amagar el llibre de comptabilitat quan jo hi era.
I què va passar després?
Serveis socials.
Ho vaig trencar tot.
Oi?
Quan vaig decidir que era l'hora.
No va saber que era jo fins que la van emmanillar.
Tu sempre ataques frontalment.
I sempre t'estimaré per això.
El Rufus Griswold és la senyora Muldoon amb corbata.
Si l'ataques, acabaràs a l'armari, i t'hi aparedarà.
I com més lluitis, més totxos posarà.
Fins que sigui una tomba diminuta.
Però ara ets més llest.
No et llancis al damunt seu.
Posa't al seu costat.
Fes que et vulgui donar la paleta.
Que t'ensenyi com utilitzar-la.
I llavors l'apunyales amb la paleta.
Ara podem comprar els medicaments de la Tammy.
Fa tres mesos que no ens els podíem permetre.
I ara podem. És genial.
És meravellós.
I podrem reparar l'aire condicionat. Gràcies a tu.
Ja ho sé.
Sé que la teva germana ho ha passat malament.
Tots dos heu patit.
Heu hagut de ser forts. Tots dos.
Tan joves. Això mai ho entendré.
Mai, no puc, però…
Ella no m'agrada, amor.
Ho sento, no m'agrada.
Jo era un nen i ella era una nena en el reialme ultramarí,
però estimàvem amb més que amor
jo i la meva Annabel Lee.
Més.
Un amor que els serafins del cel
ens envejaven, a ella i a mi.
Merda.
He identificat tothom al vídeo tret d'ella.
Quanta gent va parlar amb ella?
És complicat saber-ho. Tots els cambrers diuen el mateix.
No li van veure la cara. Capa vermella i un cos de l'hòstia. I ja.
Però diria que potser… potser els va avisar.
- Potser. - No n'estan segurs.
Diuen que potser els va dir alguna cosa, però no recorden què.
Van sentir que havien de marxar.
Això no m'agrada. Qui coi fa això? Quin sentit té?
Per què no contacten amb nosaltres i demanen quelcom?
Torna a pressionar els cambrers.
Investiga si algú ha ingressat molts diners
o ha comprat sabates cares aquestes darreres setmanes.
Potser tens raó, Roddie. Potser ha estat un horrible accident.
Però tu no descartis res, Arthur.
Entesos.
En sabrem més quan la Morrie es desperti.
Bon dia?
- Bona tarda? - Qui sap?
Ei.
T'he fet ous.
És increïble.
Em sorprèn que estiguis llevat, creia que estaries en coma fins demà.
Has netejat?
Doncs sí.
Sí, no ho sé. El dol és curiós.
És el Keith.
El Liam estava fet merda quan va tornar a casa.
Sí, va ser…
De fet… no ho recordo. Com va ser?
Va ser el que vulguis que fos. Això i molt més.
M'alegra que no ho recordis.
És una sort.
Per què?
Què vaig fer?
No hi eres.
Ja, però alguna cosa… No ho sé, alguna cosa estranya?
Això no ho he dit.
Collons.
No recordo una merda des que la Camille va marxar.
No et va sorprendre res?
On és la Pluto?
No ho sé.
Li he tret el menjar, mira.
L'he tret quan m'he llevat.
I no he sentit…
Merda, l'hem deixat fora per error?
Hòstia. Una altra vegada no.
Escolta, sempre torna.
Quant va trigar l'últim cop?
Tres dies.
Continua inconscient, l'he vist fa una hora.
Està estable, però igual.
D'acord.
Malgrat tot… Si és possible, m'agradaria veure-la.
Mama?
Mama! No passa res. Soc aquí. Mama?
Mama! No facis això!
La meva mare s'ha despertat, però té una crisi!
Mama! No facis això! Mama!
Afanyeu-vos! Mama!
Hola, ets la Pam?
Hola, soc la Victorine Lafourcade.
Ens vam conèixer ahir a la clínica.
Sí.
Sí, exacte. Exacte.
Escolta, la doctora i jo hem examinat el teu dossier
i, bé, recordo que vas parlar del teu batec irregular.
Estem a punt de començar l'assaig d'un tractament molt prometedor,
un nou aparell,
i crec que tu series una molt bona candidata.
Bé, si t'interessa, esclar.
Feu tard. Espero que tingueu la informació sobre la Vic,
però en parlarem després, he tingut un dia de merda
i ara mateix vull fer l'estrella de mar i oblidar-ho tot.
- Us heu de posar a pencar. - Camille.
No em parleu fins que m'escorri dos cops.
Collons.
Va, ho faràs bé.
Amb tots els respectes, això ja no ho tornarem a fer.
Això m'interessa.
Ai mare.
Coi de criatures.
- Coses que passen. - No ho minimitzis.
- Som parella i és seriós. - La mare que em va parir.
- Aquesta dinàmica és immoral… - Tina.
Hem estat pensant la manera de dir-t'ho,
però temíem represàlies, i no està bé.
No m'ho diguis.
Us heu enamorat.
Sí.
Ai mare, quin dia de merda.
A veure, tots dos vau signar acords de confidencialitat meravellosos,
els hauríeu de rellegir,
i no oblideu que també vau signar consentiments. Així que…
Ens va semblar estrany llavors.
De debò us ho va semblar? No soc imbècil.
Ja us ho vaig dir quan us vaig contractar,
exigeixo molt als meus assistents.
Ho sentim molt.
És una feina de servei complet.
No tinc… A veure.
Tinc unes necessitats i uns requisits específics
per a un estil de vida específic i únic de collons.
És molt convenient que estiguéssiu emocionats
quan vau firmar els acords
i que us hàgiu enamorat, Tina,
un mes després que t'hagi pagat el deute de la uni. Tina?
No em dic Tina, sinó Beth.
Se me'n fot, Beth!
Collons, Toby i Tina fan que em pixi de riure,
així que a la feina et dius Tina!
Per què cony no…? Ai.
Tinc migranya, cagondena.
D'acord, us heu enamorat. Us heu enamorat.
Sou uns idiotes adorables.
Em pensava que després de treballar tant temps a Fortunato
hauríeu après alguna cosa de química cerebral,
cony de titelles dopaminades.
Ara us envio la liquidació.
No deixem la feina. Només t'ho volíem dir.
No la deixeu. Us acomiado perquè no em serviu per a res
si no podeu fer la vostra feina,
a més, ja no m'ho podré fer amb vosaltres
sense riure, així que, bum, s'ha acabat.
Quan se us esgoti la noradrenalina i jagueu al llit
i un dels dos faci un pet ben llarg mentre dorm,
recordareu aquest moment
i us adonareu que heu pres una decisió estúpida.
Teniu la informació de la Vic?
De debò?
Ocupa-te'n tu.
Fa tard.
No passa res.
És poc professional.
Tampoc passaria res si ens plantés.
Ho reconeguis o no, has tingut uns dies penosos.
Fas tard.
Vaja, on és la Lauren?
Està malalta, i no us volia contagiar.
Però no et preocupis, treballem sovint juntes.
M'ha informat de tot, així que entenc la feina.
Soc la Candy.
Ets la Candy?
Tresor, soc qui vulguis que sigui.
La Lauren està malalta.
D'acord, et sembla bé o…?
Sí, tirem endavant.
Entesos. Hola, soc el Bill.
Genial.
I comencem pel sopar?
Això és teu.
Mil gràcies.
Saps…
fa una olor deliciosa.
I és el que volia avui.
Gairebé t'ho demano en sortir de la feina.
Et volia demanar que em fessis la teva piccata de pollastre.
És com si ho sabessis.
T'estimo.
Ja, t'ho mereixes, sabia que has tingut un dia dur.
Com t'ha anat el dia?
Ha estat un dia estrany.
I no sé com posar-hi paraules. No sé com m'hauria de sentir.
Aquesta horrible tragèdia i…
No sé què pensar-ne.
Així que saps què?
No parlem del Perry o de la família o de qualsevol altra cosa.
Aquesta nit no.
Aquesta nit…
només vull sopar amb el meu marit.
Vull que estiguis per mi
i que intentem com sigui oblidar la resta.
I relaxar-nos.
I qui sap?
Com t'ha anat el dia, Bill?
Com m'ha anat?
La veritat, prou bé.
Hem acabat dos vídeos nous, dos episodis
i crec que per fi hem trobat un supervisor musical.
I tot va com una seda.
Sí.
Crec que serà genial per a Goldbug, de fet.
Tinc idees per al llançament, les vols sentir?
Explica-m'ho tot, amor.
RUE, RESERVAT 24 H VICTORINE LAFOURCADE
Disculpa.
ZONA SEGURA
- És una zona restringida. - Ja ho sé.
Deus ser nova.
No hauries de ser aquí.
Soc filla del Roderick Usher.
Ho entenc.
Però no hauries de ser aquí.
Mare meva, quin dia.
Com et dius? A la merda, se me'n fot.
Escolta, guarda de seguretat, no sé si llegeixes els diaris,
ha estat una setmana penosa per als Usher,
i fem un article sobre la meva germana.
Ja la coneixes. La Victorine Lafourcade.
Conec la senyoreta Lafourcade.
I fas el torn de nit.
Així que saps què fa als pobres animals d'allà dins.
I et suborna
quan passa amb la bossa Birkin degotant plena de trossos de mico.
Si no vols que examini els teus ingressos
i els compari amb el teu sou previsiblement magre,
sigues llesta i continua fent els teus mots encreuats
o faré que t'acomiadin i et denunciïn.
Una paraula de sis lletres per a "fotuda"?
Fotuda.
Però no hauries de ser aquí.
Sé qui ets.
Esclar que sé qui ets.
Ets la llesta.
Però no hauries de ser aquí.
I no cal que siguis aquí.
És l'únic que t'he dit.
Obre la porta.
Hòstia!
Ja, t'ha farcit d'adrenalina?
Perquè et bategui el cor?
Vic.
ESPÈCIMEN V417
Vic, estàs ben fotuda.
Per què l'odies?
Què collons?
Saps, això ho van iniciar els grecs.
Al segle IV aC. Els primers experiments amb animals.
Documentats, almenys.
Porcs i cabres.
Saps amb quants animals s'experimenta en un any?
Amb més de cent milions.
Els humans fan això a tantes altres espècies.
És impressionant.
La investigació mèdica amb ximpanzés pràcticament es va prohibir el 2015.
Bé, van dir que es farien excepcions
si la investigació era important per entendre les malalties humanes.
I si es feia una donació important
a la conservació dels ximpanzés salvatges.
El teu pare és una força de la natura, oi?
Val més que em diguis qui cony et penses que ets.
Per què odies la Vic?
En teoria, hauríeu de ser aliades. Les filles bastardes del Roderick Usher.
Hauríeu estat una gran aliança.
Entesos, siguis qui siguis, t'has quedat sense feina.
El 90 % dels medicaments no superen els assaigs amb humans.
Malgrat que passin els assaigs previs. Ho sento, animals.
I tot el que no té a veure amb la salut?
No sabeu fer pintallavis o xampús anticaspa
sense fer patir algú.
M'encanta com de deliciosament i inútilment mesquins podeu arribar a ser.
Escolta, no t'acomiadaré.
Faré que et matin, desgraciada.
I també en series capaç.
Has escollit la pitjor feina per amagar la teva veritable natura.
Et guanyes la vida netejant merda.
La Victorine, per altra banda…
ha escollit millor.
Per a la gent, és la Mare Teresa.
Guarint tots els cors per salvar la humanitat.
Però per dins us assembleu.
L'odies perquè ho ha ocultat millor.
Tens raó…
saps.
Ella menteix.
I ens omple d'adrenalina perquè sembli que funciona.
Però no calia que vinguessis aquí.
Podria haver succeït en silenci, tranquil·lament,
al llit.
En fi, suposo que ho haurem de fer així.
Ho sento.
No és personal.
Amb el teu germà tampoc.
És que, bé…
Aquí estem.
A la merda.
Tinc el que volia.
Que estrany, on és el Phil?
Déu meu.
BASADA EN L'OBRA D'EDGAR ALLAN POE
Subtítols: Tulio Labadie