Так усе й було, коли ти прийшов? Нічого не чіпав?
Ні, пане. Відмітив свій прихід, обійшов усе, а тут таке.
Знаєте, я читав історію про хлопця, який злягався з мертвими. Некропіл?
Некрофіл.
Точно.
Але я не чув, щоб вони забирали тіла, коли закінчили.
То що ви думаєте? Грабіжники?
Беруть прикраси, а не тіла.
Ні, тільки не це! Казав, якщо побачу тебе знову…
Я вже йду.
Не змушуй конфіскувати камеру.
Не можна, якщо я не звинувачений у злочині.
Не тисни, пане Дюпен.
Я казав тобі, це серйозні справи.
І тебе тут не має бути!
1979 РІК
Я маю ще раз сказати капітану,
чому один із моїх хлопців вдає поліціянта.
Ч. ОҐЮСТ ДЮПЕН МОЛОДШИЙ СЛІДЧИЙ
Не я винен у припущеннях охоронця.
- Уся річ у пальто. - Думаєш, це смішно?
Кілька тижнів тому мені подзвонила пані, чия мама померла.
І вона знайшла папери, де вказано, що старенька ходила до лікаря.
Її дочка не знала цього лікаря. Не знала, що її мама в нього бувала.
І, очевидно, він записав її на випробування ліків.
Але мама не тямила в цьому.
Дочка помічає, що підпис матері на згоді підроблений.
Я дзвоню, там автовідповідач.
Я дзвоню лікарю, він вішає трубку.
Виявляється, є багато скарг на це випробування ліків.
Тому пані Бреді подзвонила мені вранці нажахана.
Їй подзвонили з кладовища. Могилу її матері розкопали.
- Бачиш, отут ти облажався. - Тому я поїхав…
- Бо ти довбаний ідіот. - Бо їх було п'ять!
П'ять могил ексгумували за останні чотири тижні.
Зникло п'ять трупів!
Усі вони брали участь у цьому випробуванні.
Тіла розчинилися в повітрі.
Ти мені не подобаєшся. Я мав проблеми з такими, як ти.
Як я?
Увесь офіс досі білий, як крем-сир,
якщо ти боїшся нашого вторгнення.
Хто каже, що я про твою шкіру? Правда, це я теж помітив.
Треба дві речі, щоб працювати тут: телефон і друкарська машинка.
І трохи поваги. Гадаю, три речі.
Повага? Та годі, ніхто не притягує нікого до відповідальності, ви знаєте.
Люди, які мають робити нас здоровими, роблять нас хворими.
Ми обманюємо вмираючих. Ми обдираємо бідних.
Просуваємо расистів. Дозволяємо демонам шаленіти.
Цей світ треба змінити.
Гаразд.
Скажімо, ти виграв.
Якби ти міг спіймати їх усіх, узяти все:
усю жадібність, мерзоту, гнилизну світу
й сісти навпроти неї, що б ти сказав?
Вам колись буде достатньо?
Роками
я говорив з багатьма людьми, які пили ваші ліки.
Домогосподарки з головним болем.
Бухгалтери із зап'ястковим тунельним синдромом. Діти зі спортивними травмами.
Їхні лікарі призначають їм ліґодон, роздають його як сильніший тайленол.
Перемотайте на рік вперед: вони ширяються героїном за смітниками.
Або вони мертві.
Не будьте наївним. Я не відповідаю за людей, що зловживають ліґодоном.
Це стара й нудна суперечка.
Знаєте, скільки ліґодону щодня вживає моя дружина?
І з нею все добре.
Хіба ваша дружина не сиділа на героїні?
Вона суцільна історія успіху, тут я згоден.
Ви знали, що пролонговане звільнення веде до потенційних зловживань.
Ви знали, що він викликає сильну залежність.
Але маркували його як «не викликає звикання»,
бо хотіли більше, ніж сотні мільйонів, які отримували
до появи ліґодону на ринку.
Вам цього було мало, тому я питаю.
Вам колись буде достатньо?
Скільки грошей змусить вас сказати: «Ми це зробили»?
Ця кількість взагалі існує?
Це ідіотське питання. Звичайно, ні.
Але ми тут не для розмови про це.
Ми тут, щоб поговорити про…
Що?
Мого сина.
Просперо.
Перрі.
Отож, перед кінцем Фредерик сказав мені, що вважав Перрі вашим інформатором.
Що той давав вам інформацію.
Так і було?
Бо зараз це не має значення.
Це взагалі не має значення.
Відтоді, як я його вбив.
Я знаю, як помер Просперо.
Ви кажете, що якось у цьому винні?
Перрі помер першим з моїх дітей.
І я знаю, що ви думаєте, що знаєте, як це сталося.
Але ні.
Перше, що ви маєте зрозуміти про мого сина, — те, що він був,
окрім усього…
божевільним.
Трясця.
Доброго ранку.
Ми ще не спали.
Маєш спробувати цю штуку.
Де мої яйця? Ви з'їли мої яйця?
Яке тобі діло? Це срані яйця.
Це були чаїні яйця.
Яйця мартинів.
Вони з боліт Кейхейвен.
Сезон триває всього три тижні на рік.
Якщо я в тебе встромлю виделку, ти не зможеш її вийняти.
Вона стирчатиме з тебе дорогою до лікарні,
інакше тобі буде гірше.
Любий, ніхто не чіпав твої яйця.
Боже. А це таки було страшно.
Ось вони. Я їх знайшов.
Знаєш, я досі злюся, що твій тато не зацікавився ідеєю клубів.
Твій тато не помітив би гарну ідею,
якби вона намастила йому член арахісовим маслом і відсмоктала.
Так, варто було подумати про це.
Ні, я просто відкрив пляшку Glenfiddich.
І ти ніколи не трахаєшся з родичами. Очевидно, тільки полюєш на них.
Не знаю. Може, це й добре. Мій тато саме так робить.
Кожна дитина в сім'ї отримує свої заощадження, коли
батьківство підтверджене.
Кожен з моїх довбаних братів і сестер отримав їх. Це даність. Кляте право.
Але ти маєш схилити його до цього.
Він допитує тебе.
І коли зрештою погоджується…
Треба бачити, що це з ними робить.
Здається, що це подарунок, але це не так. Це хитрість.
Він починає тебе, трясця, контролювати,
і ти можеш ніколи не втекти.
Тому пішов він.
Не подобається моя ідея?
Може, нам пощастило.
Хто такий Членорик?
Це мій брат Фредерик.
ЧЛЕНОРИК ТЕКСТОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
Трясця.
Бувай.
Ми у «Фортунато» дуже серйозно ставимося до нашої відповідальності за екологію,
і ми разом з вами досягаємо спільної мети щодо дотримання
будь-яких нормативних вказівок.
Добре, це неправда.
І ви не відповідали на дзвінки, поки не почався суд.
Вибачте, я спізнився. Мене збила вантажівка.
Прошу вибачення. Це мій брат Просперо.
Що це?
Це перелік покинутих випробувальних станцій «Фортунато»,
які не відповідають вимогам або, що гірше, виливають токсини в ґрунтові води.
Трясця, ми всім цим володіємо?
Ви визнаєте право власності?
Звичайно, ні.
- А яка з цим проблема? - Ну, ми перевірили ці місця…
За рішенням суду чи з дозволу?
Якщо ви ними не володієте, яке вам діло?
Ми знайшли докази закопування токсинів.
Нафта, вугілля, пестициди, гниле сміття, хімікати,
важкі метали, зокрема миш'як, бензол, хром, ртуть і свинець.
На одному місці була така висока концентрація кислоти, що…
- Вибачте, так. Це погано. - Ви визнаєте ці висновки?
Не визнає, і ви це знаєте, Пітере.
Будь-яка споруда, якою ми володіємо чи контролюємо, якщо виявлять порушення,
і ми нестимемо юридичну відповідальність за це майно,
буде приведена
до вимог закону або знесена якомога швидше.
Ви кажете це вже рік. Понад рік.
З усією повагою, це однакові зустрічі.
Насправді поки не руйнуйте їх. Деякі з них — довбана золота жила.
Якщо це наше, я хочу його побачити.
Місце ідеальне для моєї ідеї
- про цю анонімну розпусту… - Можна поговорити з тобою хвилинку?
- Вибачте нас, прошу. - Ти хочеш…
- Ходімо. - Можу вас запросити.
Що ти, трясця, робиш?
Знайомлюся із сімейним бізнесом, як сказав тато.
Ти мав ходити за мною тінню.
Тіні не розмовляють. Вони не говорять.
І вони, дідько, не визнають звинувачень.
Усе гаразд?
Він говорить. Ти не говориш.
Якщо ти сумніваєшся, то кажеш:
«Ми у "Фортунато" дуже серйозно ставимося до нашої відповідальності за екологію.
І ми разом з вами досягаємо спільної мети щодо дотримання
будь-яких нормативних вказівок».
Знаєш, скільки юристів вони привели?
- Сім. - Шість.
Добре, у них їх шість. Знаєш, скількох привели ми?
Одного!
Бо в Артура сила шести чи семи юристів.
І останнє, що йому, трясця, треба —
це Ґуччі-Каліґула, який передає ключі від власності.
Так, але хіба ви не мали знести ці будівлі шість чи сім місяців тому?
Я знаю, що це ти, малий вилупку.
Не дивно, що тобі зручно базікати з федералами.
Вправлявся в цьому годинами?
Я знаю, що ти сраний кріт. Знаю.
І коли я зможу це довести,
я подам тебе татові на срібній таці.
Це не слід обговорювати в будівлі, Фредерику.
Я не…
Знаєш, не думаю, що «кріт» правильне слово,
але я не інформатор. Абощо.
Я тут тільки тому, що тато наказав…
Ти тут тільки тому, що мій батько трахнув круп'є з блекджеку
на яхті в Каннах 25 років тому.
І він так сильно її трахнув, що статки розлетілися
на шість частин замість п'яти.
Сраний байстрюк.
Ми влаштовуємо вечірку.
Тут.
Завтра вночі.
Немає заборонених прийомів. До біса дозволи.
Анонімний розпусний світський захід,
який щомісяця змінює локацію.
Ви не знаєте, де він буде, якщо вас немає в списку.
А список збіса ексклюзивний.
- Це мандрівний клуб. - Мандрівний клуб.
Цифрові запрошення.
Не клацнув посилання за п'ять хвилин, воно зникає.
А щоб потрапити до списку, ти платиш серйозні членські внески.
- Скільки? - Десять штук.
Тому якщо в списку буде 100 людей, це буде наш перший мільйон.
П'ять тисяч на вході за вечірку, на яку прийшов, і в нас 1,5 ляма.
В одному місці двічі не буває.
Ця будівля належить компанії моєї сім'ї.
У цих старих лабораторіях власне енерго- й водопостачання.
Міські радари нас не засічуть.
І її планують знести, тому вона, трясця, безлюдна.
Нам потрібна тема абощо?
Ні. Це ж не сраний випускний.
Секс і наркотики — тема.
Оргія починається опівночі.
- Насправді, беріть 20 штук. - Але любий, 20 штук…
І це має бути маскарад.
Гадаю, у нас це вийде, так?
Що? Ні, вона ще може вижити.
- Пульс є… - Падає. Це була просто спроба.
- Дай більше нітратів. - Ні, вони не допоможуть.
Не на цій стадії. Серце не витримує.
Добре, дай їй більше адреналіну.
Що? Ні!
Гей, Вік!
Агов! Вікторін, послухай мене, не роби…
Запиши час.
Дідько!
Усе гаразд. Серйозно.
Ні, люба, нічого тут не гаразд.
Такими темпами втратимо фінансування через пів року.
Якби вона вижила, процес був би отруєний.
Через адреналін.
Останнє, про що зараз слід говорити, це випробування на людях.
Випробування на людях. Скільки ще це триватиме?
- З мавпами все добре, так? - Так, це…
Наші випробувані реагують згідно з прогнозами.
Я переглядаю останні звіти, принесу їх пізніше.
Мені потрібні досліди з людьми.
І чим раніше, тим краще.
- Через шість місяців. - Що?
Ні, це…
Добре, чому?
Ти питаєш мене чому?
Я турбуватимуся про чому, а ти турбуйся про результати.
Якщо ми не встигнемо до цього часу…
якщо ми пропустимо поріг випробувань на людях,
якщо мої 200 мільйонів підуть коту під хвіст, ти мені скажеш, так?
- Ну, так, звичайно. - Глянь на мене.
Треба, щоб це працювало.
Та ну, друже, я багато не прошу.
Ти хочеш трохи трави, трохи коксу, гарного настрою
чи безпечний простір, тоді я тут.
Але я не довбаний картель, я не можу забезпечити твій рейв.
Але знаєш людей, у яких є товар?
«У яких є товар»?
Що? Ти дивився кляте «Нарко» чи що?
Подивися, якщо ні. Це геніально.
А як щодо віагри?
- Так, у мене є заначка. - Правда?
Ні. Бо я жеребець у розквіті сил.
І нащо тобі, трясця, віагра?
Тобі двадцять з гаком.
Ти на 80% зі сперми, я можу її на тобі внюхати.
Просто хочу, щоб це було епічно.
Тато в мене не вірить, а інші з мене кепкують,
але якщо порву всіх та візьму семизначну суму з повітря,
можливо, отримаю дрібку поваги, яка має супроводжувати це ім'я?
Мені важче. Ти це знаєш. А інші — ні.
Байстрюкам теж важко, але мені чомусь іще важче.
Бо я надлишковий байстрюк. Я ніби байстрюк із байстрюків.
Гаразд, добре, я зрозумів. Дивися.
У тебе вийде це зробити, добре?
Усе буде. Половина твоїх гостей вмажеться,
половина нюхне ще до того, як прийде туди.
Запросиш двох моїх дилерів.
І вони погодяться, щоб мати нагоду торгувати.
Але все, що станеться опісля, на них, а не на тобі.
Глянь на мене.
Воно не має бути на тобі.
Ти кращий, ніж дилер.
Розумніший, ніж диджей.
Гаразд? Це нижче тебе.
І ти порвеш усіх.
Але ти кращий, ніж це.
І в ту мить, коли ти це усвідомиш, бро, тебе буде не спинити.
Гаразд.
Тільки для тебе.
Оскільки я відчуваю тривогу щодо продуктивності,
яка має бути під час публічної оргії,
- я дам тобі трохи віагри. - У тебе є віагра?
Звичайно, у мене є віагра.
Маю підтримувати репутацію.
Так!
Отак!
БІЛЛ Д. ЗДОРОВ'Я СЬОГОДНІ: ТРЕНУЙСЯ ВДОМА
Отак. Відчуйте це.
Ви можете.
Іще 60 секунд попереду.
- Відчуваєте це? Упевнений, що так. - Так.
Ви стаєте, як Білл.
ІНФОРМАТОР СВІДЧИТИМЕ НА СУДІ
Як представника вас заохочували
повідомити про цю проблему керівництву «Фортунато»?
Ні. Я навіть зневірилася.
Але однаково повідомили?
Мене хвилювало те, що саме цей лікар займається виготовленням таблеток.
Наскільки ви знаєте, було вжито якихось заходів?
Наскільки я знаю, ні. Заходи не були вжиті.
Розвідайте про свідка.
БЕЗ ЗВУКУ
Побачимо, чи знайдете щось.
І якщо ви не зможете нічого знайти, нам доведеться щось знайти.
Як минув ваш день?
Ми шукали скрізь, але…
Тобі, трясця.
Вибачте. Якщо хтось говорить з федералами, то робить це розумно.
Я знаю. Ашери не ідіоти.
Окрім Перрі.
Дайте мені файл Вік. І Юнони.
Ого, сьогодні нікого немає в суді?
Я знала, що ваш тато не пішов, але ніхто із сім'ї…
Ні. Імовірно, ми більше там не з'явимося.
БОС №1
Якщо ми там, їм довіряють.
Але ми стежитимемо щосекунди. Повірте мені.
Ви досі думаєте, що Вікторін інформаторка?
Можливо.
Це може бути Перрі. Малий псих.
Ще хочу глянути на Юнону,
але від клінічного дослідження Вік тхне.
Це лазівка для федералів.
Якщо в них є щось на її імпланти,
можете понишпорити?
Поговоріть з лаборантами, підкупіть, залякайте, знайдіть.
Що вона вам зробила?
Перепрошую, що це було?
Нічого.
Тобто, я теж ненавиджу свою сестру, але…
Не зважайте. Забудьте мої слова.
Так і зроблю.
Знаєте що? Ви двоє мені потрібні сьогодні перед вечерею.
Натискаєш на маску й переходиш на сторінку оплати.
Ми підключимо Apple Pay до завтра.
- Також працюю над списком гостей. - Так. Молодець, Фарадже.
Добре. Думаю, ми збираємо всіх на танцмайданчику,
встановимо тут якусь оббивку,
увімкнемо розбризкувачі, щоб ішов дощ.
Почнемо трахофест.
Ніхто не смокче і не трахається, поки не піде дощ.
Так?
Сім днів на тиждень Ти просто лайно
Злягатись в басейні Й не впасти на дно
Зараз такі пісні?
- Так? - Так.
Агов. Як вода?
Ну, кран вимкнено. Муніципальну лінію перекрили.
Я б запропонував подавати тут бутильовану воду.
Усі однаково питимуть Dom.
Що з розбризкувачами?
- Вони сухі. - Маячня, з них капало мені на телефон.
Може, вони трохи вологі, але старі, у них немає тиску.
Я можу подзвонити в місто, може, підключимося до водогону.
Суха вечірка.
Ага, не так круто.
Знаєте, цим випробувальним станціям потрібна власна фільтрована вода.
І «Фортунато» не користувався б міською водою. Нізащо.
Люди, ви бачили ці баки на даху, коли ми заходили, так?
Добре, круто. Просто підключимо їх.
Це як підключити гідромасажну ванну.
- Ти зробиш це до завтрашньої ночі? - Так.
Бо пам'ятаю золоте правило.
Чиє золото, того й…
Як там було?
Вибачте, це старий жарт.
Жарт, який я їм розповів.
«Пам'ятай золоте правило».
Воно було в коміксі.
«Чарівник країни Ід».
Номер чотири… здається.
Пізні 60-ті, пекельний кітч.
А на обкладинці був кремезний маленький король на зеленій вежі,
що дивився на своїх підданих, піднявши палець угору,
проголошуючи: «Пам'ятайте золоте правило».
«Яке саме?» —
закричали його маленькі піддані знизу.
А потім… цей маленький селянин позаду, він вибухає.
І в останній маленькій бульбашці з текстом написано:
«Чиє золото, того й…»
З вами… З вами все гаразд?
Ви колись чули про CADASIL?
Ні.
Це ще одні ліки з арсеналу «Фортунато»?
Скількох людей вони вб'ють?
Раніше ви розслідували шахрайства у МОЗ.
Ви з цієї галузі. Мали чути про CADASIL.
Церебральна аутосомно-домінантна артеріопатія
з підкірковими інфарктами та лейкоенцефалопатією.
CADASIL.
Чесно кажучи, терміну не було до 1993 року.
Та байдуже.
Це спадкова форма судинного когнітивного порушення.
Перш ніж убити, вона викликає симптоми, дуже схожі на деменцію.
Впливає на мислення, вирішення проблем, просторове…
мислення та пам'ять.
І навіть призводить до галюцинацій.
Ви кажете про судинну деменцію?
Ліків немає, як ви знаєте.
І є п'ятирічний прогноз, максимум.
Ліки, антипсихотики,
бета-блокатори, стимулятори… Ні, дякую.
Шахрая не надуриш.
Тому насправді єдина надія — це профілактика.
Як, скажімо, новий експериментальний розумний серцевий імплант,
який діагностує основні кровоносні судини мозку в реальному часі.
Може виграти час.
«Чарівник країни Ід».
Переспів «Чарівника країни Оз». Комікс.
Про велику групу персонажів у середньовічному королівстві Ід.
Я більше по «Кельвіну і Гоббсу».
Я вперше побачив його, коли він висів біля кабінету Руфуса Ґрізволда.
Пам'ятаєте Ґріза, так?
Та нещаслива справа на цвинтарі…
Це ж була ваша справа, так?
Я все пам'ятаю, Родерику.
Ґріза можна назвати справжнім гангстером.
Насправді все це починається там.
У кабінеті з Руфусом Ґрізволдом.
Справжнім мудаком.
- ПАМ'ЯТАЙТЕ ЗОЛОТЕ ПРАВИЛО! - ЯКЕ?
ЧИЄ ЗОЛОТО, ТОГО Й ПРАВИЛА!
Скажи йому, щоб ніякої більше маячні.
І ніякої поліції. У нього одна робота, на бога.
Він прославлений довбаний садівник.
І мені треба, щоб він копав!
Пан Ґрізволд прийме вас.
Родерик Ашер.
А, так, точно.
Перепрошую за це.
Хочеш випити, Роде?
Ні, дякую.
Довбане УПМ.
Управління пузатих мудаків.
Між Картером і пузатими мудаками, так?
Так, точно. Тупі пузаті мудаки.
Вибач, це твій час. Прогнози на третій квартал.
Ні, вибачте, я Родерик Ашер, у мене є презентація.
Коли у вас востаннє боліла голова?
Трясця. Це реклама?
С'юз, ти сказала, що це довбаний бухгалтер! Це не день С'юз.
Вибачте, ми домовлялися кілька разів. Хочете перенести зустріч?
Ні.
Пішло все, ти вже тут. Кажи.
Коли у вас востаннє боліла голова?
- Учора? Сьогодні вранці? - І зараз болить.
Артрит. Біль у спині. Що ви від них п'єте? Ібупрофен?
Якщо біль серйозний, ви на опіоїдах. Щоденний — на ацетамінофені.
Але в тій прірві, що між ними? Тут ви в дупі.
Тому дозвольте мені представити вам ліґодон.
Переформульований опіоїд із запатентованим синтетичним покриттям
для повільного всмоктування.
Без побічок. Не викликає звикання.
Серйозна рана, рак, травма — звичайно,
але також для хронічного, легкого, навіть тимчасового болю.
Одна таблетка.
Змінюється тільки доза.
Уся ця галузь завжди дбала про керування болем.
А це для стирання болю.
Не тільки для реанімацій. Але й для мами, тата та подертого коліна маленького Тіммі,
бо біль у всіх однаковий.
Ми всі, кожен із нас, відчуваємо біль.
Це чудовий вирівнювач.
І це перша таблетка в історії для нас усіх.
У цій маленькій таблетці світ без болю.
Спочатку ми наймаємо хіміка. Метцера, він розробив ліґодон.
Або навіть краще, ми купуємо «Ландор Фарму».
Інфраструктура вже є, працює.
Ми виводимо це на ринок і відкриваємо новий світ,
бо цей світ… треба змінити.
- Ти працюєш у цій будівлі? - Так.
Де?
Я на другому.
То ти з пошти?
Я у логістично-зв'язковому відділі. Не на пошті.
Світ без болю. Це дуже добре.
Це не просто добре. Це неминуче.
Ну…
Цікаво.
Але ліки — брудна справа.
Це складна справа. Особливо з пузатими мудаками.
Є випробування, правила тощо.
Ми теж зараз трохи займаємося цим.
І досі все йшло просто гівняно.
Я виправляю серйозні лажі, поки ми говоримо.
Випробування ліків коштувало мені трьох років і 20 мільйонів на погану хімію.
І навіть якщо хімія ідеальна, чого ніколи не буває,
однаково будуть штрафи, хабарі, позови, суд…
Але по інший бік цього всього…
По інший бік — медичні прилади…
Це наш хліб з маслом.
Це теж ще та скалка в дупі, звичайно, але не така складна.
Реальна.
Практична.
Матеріальна.
І достатньо складна навіть без хімії.
Скільком людям треба
той кардіовертер-дефібрилятор, розробка якого коштувала мільйони?
Скільком? 100 тисячам на рік? Максимум.
Сильне, універсальне знеболювальне, яке не викликає звикання, —
і в нас легко буде в тисячу разів більше покупців.
Мова про більше, ніж цифри, які будуть величезними,
і про більше, ніж прибутки, які будуть вражаючими,
«Фортунато» стане не просто медичною компанією,
«Фортунато» стане дивом.
А ви будете новим месією.
Ось так можна змінити світ.
Моя мати… вона тут працювала.
Вона сиділа за тим столом, де зараз С'юз.
Вона віддала своє життя компанії.
І роками, аж до свого кінця, була в агонії.
Щоденний біль.
Щохвилини, і я все це бачив, і я знав, що так бути не має.
Так, звичайно, ви заробите на цьому мільйони, це правда.
Але робите це не для грошей.
Ну?
Мені шкода, любий. Він неправий.
Привіт, крихітко. Усе гаразд.
- Ти лишишся з мамою. - Я знаю. Усе добре.
Я бачив її стіл.
- Менший, ніж я пам'ятаю. - Чий стіл?
Нашої мами.
Хотів цього місяцями. Сьогодні вперше зайшов у той кабінет.
Ого, це чудово.
Шкода через рекламу.
Я була рада провести час із твоєю дружиною.
Сьогодні я провела найбільше часу з Аннабель.
І бачиш мене в найкращому вигляді, це точно.
У мене в ці дні відчуття,
ніби мене побили наволочкою, напханою дверними ручками.
Тихо.
Ще раз вибачте за груди.
Чекай.
Цікаво… Може час переїжджати звідси.
Знайти іншу нагоду деінде?
Знаю, у вас є зв'язок із цим місцем через вашу маму і, думаю, тата.
Ти їй розповів.
«Це все сталось в давнину В королівстві біля моря
Знав там дівчину одну
Що про неї всі говорять Називаючи її Аннабель Лі».
Що відбувається?
«І ця дівчина в ті дні
Наяву і уві сні Лиш мене любить хотіла».
Блюю.
Я пішла з роботи.
Що?
Ці чоловіки.
Нібито розробка одночипового мікропроцесора
мала б дати трохи поваги, але ні, це однаково довбаний хлопчачий клуб.
Підтримують один одного,
бо винайшли чип-мікроконтролер у довбаному Simon.
Може, колись твій чип буде в іграшці.
Я пишаюся вами. Обома.
Родді? Ти так ризикнув.
І Меделін, ти просто геніальна. Ти пішла звідти, де тобі погано.
Діти здорові й щасливі, ми разом.
Гроші ще не все.
У нас усе добре.
Ви обоє такі просунуті, це вражає.
Родерик зі своїми ліками, Меделін з алгоритмами.
Алгоритми не просунуті. Вони навколо нас з давнини.
Алгоритм — лише кінцева послідовність визначених інструкцій
для вирішення проблеми або виконання обчислень.
Але надалі з комп'ютерами ми зможемо використовувати їх для всього.
Фінансові ринки. Інвестиції.
Профілактика захворювань.
Боже, алгоритми можуть створювати фільми й серіали.
- Не хороші. - Побачиш.
Зрештою, ми зможемо імітувати людську свідомість.
Ідеться про безсмертя.
Так, але хіба немає того, що можемо робити тільки ми, сумні, маленькі люди з вадами?
Тобто хіба може алгоритм написати вірш, як це робить Родерик?
Родді.
Пішов цей дрібний чоловічок у великому кабінеті
з його дрібними ідеями.
Ми змінимо клятий світ,
і якщо «Фортунато» нам не допоможе, ми розтопчемо їх на своєму шляху.
Про відступ не може бути мови.
Ти ідеш уперед.
Якщо б'єшся об стіну, ти не відступаєш, а проходиш крізь неї.
Руфус Ґрізволд допоможе нам іти вперед.
Або ми пройдемо крізь нього і залишимо його уламки позаду.
Боже, Меделін.
Коли ти щось вирішуєш, то робиш.
Ось що буде далі.
Тепер ти нарешті відповіла на всі ці запитання,
і я знаю, що їх було багато.
Сто тисяч запитань.
Десять тисяч, але я тебе зрозуміла.
Ти закінчила щоденник?
Щодня чотири місяці. Як ти сказала.
Ленор.
І тепер алгоритм пробирається через інтернет.
Він збере все, що зможе.
Твій Facebook, твій Instagram,
твій профіль, твої пости, твій мейл, мікродані.
- І зробить іншу мене. - Схожий на твій ШІ, але так. Можливо.
Віртуальну тебе, яка думатиме, як ти, говоритиме, як ти, — тебе.
Це так круто.
Це круто, так?
- Це воно? - Так, пані.
Бачиш, твій дідусь не розуміє,
що йдеться не про створення чат-бота.
Ідеться про спадок.
Бачиш, древні хотіли жити після смерті, ну, усі цього хочуть.
І вони пробували все це: муміфікацію, піраміди,
але до слова про муміфікацію.
Це прямо з Єгипту.
Вони брали це і вставляли в носа,
а потім виймали мозок по шматочку перед муміфікацією.
Це новий експонат для моєї колекції безсмертя,
і він красивий, я використаю…
Є хвилинка?
Я привітаюся з дідусем.
Добре, люба.
Що там?
Ти мала рацію.
Я перевірив банківські виписки Перрі.
За останні кілька місяців його витрати трохи впали.
Я так і думала. Або він дорослішає, або…
Або витрачає більше готівки.
І тут теж може бути кілька варіантів. Продає наркотики, сутенерствує або…
- Або… - Федерали досі платять готівкою?
Уряд завжди платив готівкою у мої часи.
- А як дитина-наречена? - Вона не має своїх рахунків.
Просто має доступ до Родерикових.
Звичайно.
Добре, стежитимемо далі.
Ми його знайдемо.
- Сюрприз, це… - От чорт.
Заходь, серденько.
Привіт, дідусю. І… бабусю?
Ні. Ні, боже, ні, ніколи. Не кажи так. Або вдарю.
Як твій день?
Добре. Провідувала бабуню Меделін.
А, точно, вона перетворює тебе на відеогру. Абощо.
Я люблю відеоігри. Яка твоя улюблена?
Маємо пограти.
- Маємо зблизитися. - Так і є. Маєте зблизитися.
Дві мої улюблені жінки разом в одній кімнаті.
Скажу приготувати нам піцу.
Зараз повернуся, а ви… зближуйтеся.
Знаєш, я ніколи не питала.
Як ти познайомилася з дідусем?
Ну, це… Це кумедна історія.
Насправді, я потрапила в жахливу аварію.
Я була розбита.
Усередині.
Понад три десятки переломів, стару ногу мені просто відірвали,
а твій дідусь випадково відвідав лікарню у справах,
припускаю, вони хотіли показати йому мене,
бо я приймала таку дозу ліґодону, яку ніхто раніше не вживав.
І я була при тямі, а це було… Ну, це було збіса дивно,
і всі лікарі пліткували про це.
І він прийшов у реанімацію
і запитав, як мені пігулки.
І я така: «Та я обожнюю пігулки».
І він сказав, що він один із їх винахідників!
І я сказала, що я така вдячна, що можу просто відсмоктати йому, і…
Так.
Чим тобі допомогти, Перрі?
Привіт, я маю передати це Фродерику.
Ой, вибач. Членорику.
Знаєш, мені шкода.
Твій тато теж був із ним суворим, коли він починав.
І Фредді може бути…
Навіть якщо він тебе любить, Фредді може бути… Ну, Фредді.
Це не смішно.
Я розумію, це все, що я кажу.
Що?
Ні.
Ні, нічого.
Ні, що?
Ну, я сьогодні влаштовую вечірку.
Вона дуже закрита.
Дуже ексклюзивна.
Ніби весело.
Так і є.
Бачиш, це старосвітський маскарад, анонімна розпуста.
Ретельно підібрана група.
Еліта. Без розголосу.
Опівночі піде дощ, і ми всі будемо танцювати й трахатися.
І за п'ять хвилин відчуємо більше життя, ніж Фредді узагалі.
Ти маєш прийти.
Перрі, це божевілля.
Ні, аж ніяк.
Я досі бачу ту полум'яну, вільну богиню.
Не хочеш сама її побачити?
Усього на одну ніч?
Ніхто не має знати. Ніхто й не дізнається.
Так, це мій подарунок тобі. Дивися…
уяви ідеальний член у своїх руках, у себе в роті.
Ідеальну розкішницю, якщо це тебе пре, або і те, і інше.
Без облич, без слів, без осуду.
Волого й міцно… і все твоє.
Як ти смієш?
Я дружина твого брата.
Ага.
І це достобіса заводить.
Надішлю тобі запрошення.
Так?
Перевір телефон.
О… чекай.
Можливо, ти не хочеш його на свій телефон,
тому пришлю його на цей.
Він передплачений.
Я ними користуюся, як серветками.
Пароль 6-6-6-9-9-9. Так? Ясно?
Чекай повідомлення або, не знаю, викинь його.
Як сама хочеш.
Привіт, заходь. Вибач за проблеми з розкладом.
- Рада, що в нас вийшло. - Усе гаразд, без проблем.
Як тобі ця перука?
Так, гарно.
Ця мені подобається більше, ніж попередня, гарний колір.
- Привіт, Білле. - Радий тебе бачити.
Гаразд, отож, я подумала сьогодні про романтичну вечерю.
Він подасть тобі їжу, романтика, інтимна вечеря,
як гарне побачення.
Можливо, на річницю. Така атмосфера.
О, добре, у тебе правильний одяг.
Маю чорний корсет або червоне мереживо.
Це буде пізніше.
Уперед.
Як твій день?
Напружено.
Я важко працювала.
Співчуваю.
Ти забагато працюєш.
Ось.
Дозволь налити тобі келих вина,
щоб ти розслабилася.
Ти сьогодні гарна.
Ну, я хочу це спробувати.
Добре, погнали. Повна швидкість на три, два, один.
Джеб, крос, хук, аперкот.
Права. Ліва.
Є щось?
Ми промацали персонал лабораторії.
Перешіптуються про тварину, яка, можливо, не витримала програму,
але поки без конкретики.
Трясця, Тобі.
Тобі, трясця.
Ви знаєте, як ми називали те місце?
Родерик Ашер Експериментальний.
Р.А.Е.
Його ім'я було на вивісці,
перш ніж він порозумнішав і дав загальну назву.
Коли були дітьми, ми казали «зоопарк Р.А.Е.».
Коли стали старшими, зрозуміли все.
Стали називати «морг Р.А.Е.».
Є чутки, що вони користуються незатвердженим паралітичним порошком
на операціях.
Експериментальний пасльоновий засіб.
Нудно.
І ми думаємо, що є шанс зіграти на біологічній утилізації відходів.
Їх підвозять тричі на тиждень. Ми розглянемо це.
Добре мати профіль,
бо можемо використати його для доступу.
Скажіть, що це фон для функції.
Трясця, Тобі, хороша ідея.
Вона щось замислила.
Добре, обережно.
Просто потягни за шнурок.
Дерев'яна шхуна з трьома щоглами.
Дідусеві сподобається.
- Маєш назвати її «Ґрампус». - «Ґрампус».
- Я так його називала, правильно? - Ага.
Гей, ви двоє.
Привіт, мамо.
Отже, я вирушаю.
О, ми помітили. Розважся.
Коли повернешся?
Знаєш, я не знаю.
Ненсі почувається паскудно, тому дівчата ведуть її у світ,
щоб підбадьорити.
Я навіть не знаю, які плани,
але не хвилюйтеся, я не буду там усю ніч.
Геть, кухонні рукавиці, привіт, лаку для нігтів.
Розважтеся з кораблями!
- Можеш спробувати це. - І корок теж.
Там треба віск і шворка.
- О, в нас є шворка. - Ага.
ПРОСПЕРО
Покладіть усе в шафки.
Гаманці, портмоне, ключі. Далі ніякого металу.
Ніяких телефонів, камер.
Переконайтеся, що ви вдягли свої браслети.
Ваш браслет — ключ.
Переконайтеся, що ваш браслет у вас.
Усе інше покладіть у шафки.
Особисті ключі. Гаманці, портмоне.
Далі ніякого металу.
Далі узагалі ніяких телефонів, камер.
Ніяких телефонів.
О, чуваче, ось ти де! Це офігенсько.
Трясця.
Чекай. Вибач.
Ти прийшла.
Я тебе не знаю.
Тут усього один бармен, і я чекаю 10 хвилин.
Гей. Шукай людей із червоними підсвіченими браслетами на шиї.
У них класний товар. Екстезі, мет, усе найвищої якості.
І спробуй одну зі спалень.
У нас їх 12.
З матрацами замість підлоги.
Знайду тебе пізніше.
Бачиш її?
Її тато конгресмен.
А цей хлопець зараз на драфті.
Джен, дивися.
Якщо добре придивитися…
- Це та, про кого я думаю? - Так.
Трясця.
Це…
Оце справжній бізнес.
Ця вечірка коштує 2,5 мільйони, але ці записи,
коли почнеться дощ, вони будуть значно дорожчі.
Я збираюся взяти гору над Членориком.
І я буду крутити ним усе його дурне, мале, пітне життя.
Фредді боїться заходити в ліфти.
Ти знала?
Його секретарі називають його «Спітнілим Фредді», бо він ходить сходами.
І якось він побрався з оцією.
Я зламаю увесь його світ.
Гаразд. Язики.
Хто ти?
Я думала, ти не наздоженеш.
Ну, ти це ускладнила.
Нічого цінного не дається легко.
Ти не відповіла на запитання.
Хто ти?
Я знаю всіх тут.
Я складав список гостей дуже уважно, і я не знаю, хто ти.
Можеш зняти маску, Просперо.
Ти знаєш моє ім'я.
Я знаю всіх тут.
Це мій тип вечірок.
І твій теж, так?
Тобі подобається?
Так.
Музика.
Світло.
Красива плоть.
Така гарна й ніжна.
Але який запах.
Увесь цей піт, парфуми, лосьйони, мускус.
Секс, так.
Але з домішком Рима
Скажи мені, і не бреши.
Це все, чого ти хотів?
Поки ні.
Майже.
Майже реалізоване — найсолодше.
Клянуся, у мить «до» все краще, ніж у мить «після».
Така правда світу.
Але ти це зробив.
І це все, що ти уявляв.
І досі є час.
Для чого?
Спинити це.
Такі речі, усі речі, насправді, мають наслідки.
Не ці.
У цьому вся суть. Ти не читала запрошення?
Завжди є наслідки.
Узяти тебе, наприклад.
Хтось дуже давно ухвалив маленьке рішення,
потім інше, потім більше, потім якесь геть неважливе.
А потім, одне за іншим, народився ти.
Того дня ти був наслідком невинного вибору,
зробленого кимось у мить, коли ти навіть не існував.
І цей вибір визначив усе твоє життя.
Ти наслідок, Перрі.
І цієї ночі ти значущий.
О, ти божевільна гаряча сучка, яку торкнуло. Так?
Ми можемо розважитися, ти і я.
Ну, ніч тільки починається.
Можемо розважитися так, як хочеш.
Завжди любила поганих хлопців.
Слабкість до них, думаю.
І ви, погані хлопці…
ви завжди обожнювали мене.
Ти дуже гарненький малий.
Агов! Чекай!
Іди. Зараз.
Ти вродливий хлопець.
ПАДІННЯ ДОМУ АШЕРІВ
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк