‏ככה מצאת אותו? לא נגעת בכלום, נכון?
‏לא, אדוני. הגעתי, ‏עשיתי את סבב הבוקר, וככה זה היה.
‏קראתי פעם סיפור ‏על אדם ששכב עם גופות. נקרופיליו?
‏נקרופיל.
‏נכון.
‏בחיי לא שמעתי על מישהו ‏שלוקח איתו את הגופה אחר כך.
‏אז מה נראה לך? שודדים?
‏לוקחים את התכשיטים, לא את הגופה.
‏לא, אין מצב! אמרתי לך שאם אראה אותך שוב…
‏אני בדיוק עוזב.
‏אל תגרום לי להחרים את המצלמה.
‏אתה לא יכול, אלא אם אני מואשם בפשע.
‏אל תתגרה בי, מר דופאן.
‏כבר אמרתי לך, זה עניין רציני,
‏ואתה לא אמור להיות פה!
‏אני שוב צריך להגיד לפקד המשטרה
‏למה אחד מאנשיי מתחזה לשוטר.
‏- צ' אוגוסט דופאן ‏חוקר הונאות זוטר -
‏זו לא אשמתי שהשומר הניח הנחות.
‏בטח בגלל המעיל. ‏-אתה חושב שאתה מצחיק?
‏לפני כמה שבועות ‏קיבלתי שיחה מגברת שאימא שלה נפטרה,
‏והיא מצאה מסמכים שכתוב בהם ‏שהאימא נפגשה עם רופא.
‏הבת מעולם לא פגשה את הרופא הזה. ‏היא לא ידעה שאימה נפגשת איתו.
‏ומסתבר שהוא רשם אותה לניסוי תרופתי.
‏אבל האם לא הייתה צלולה.
‏הבת הבחינה שהחתימה של האם ‏על טופס ההסכמה זויפה.
‏התקשרתי למספר והגעתי למענה קולי.
‏התקשרתי לרופא והוא ניתק לי.
‏מסתבר שהיו הרבה תלונות ‏על הניסוי התרופתי הזה.
‏אז גברת בריידי מתקשרת אליי הבוקר בפאניקה.
‏התקשרו אליה מבית הקברות. ‏התעסקו עם הקבר של אימה.
‏כאן פישלת. ‏-אז נסעתי לשם…
‏אתה אידיוט. ‏-…כי היו חמישה!
‏חמישה קברים שנפתחו ‏בארבעת השבועות האחרונים.
‏חמש גופות חסרות!
‏כולן של אנשים שהיו חלק מהניסוי ההוא.
‏הגופות פשוט נעלמו.
‏אני לא מחבב אותך. ‏היו לי בעיות עם אנשים כמוך בעבר.
‏אנשים כמוני?
‏כל המשרד לבן כמו גבינת שמנת,
‏אם אתה חושש שאנחנו פולשים.
‏מי אמר שאני מדבר על צבע העור שלך? ‏זה נכון, גם לזה שמתי לב.
‏אתה צריך שני דברים לעבודה הזאת, ‏טלפון ומכונת כתיבה.
‏וקצת כבוד. שלושה דברים, כנראה.
‏כבוד? בחייך, אף אחד ‏לא מטיל אחריות על אף אחד, אתה יודע את זה.
‏האנשים שאחראיים לרפא אותנו ‏גורמים לנו לחלות.
‏אנחנו מרמים את הגוססים. ‏אנחנו עושקים את העניים.
‏מקדמים את הגזענים. נותנים לשדים להשתולל.
‏צריך לשנות את העולם הזה.
‏בסדר.
‏נגיד שתנצח.
‏אם תוכל לתפוס את כולם, לקחת הכול,
‏את כל הבצע, כל הטינופת, כל מה שרקוב בעולם
‏ולשבת מולם, מה היית אומר?
‏קיים מספר שיספק אתכם?
‏במהלך השנים
‏דיברתי עם הרבה אנשים שהשתמשו בתרופות שלכם.
‏עקרות בית עם כאבי ראש.
‏רואי חשבון עם תסמונת מנהרת שורש כף היד. ‏ילדים עם פציעות ספורט.
‏הרופא שלהם רשם להם ליגודון, ‏שיווק להם אותה כטיילנול חזק.
‏שנה עוברת והם מזריקים הרואין מאחורי פחים.
‏או שהם מתים.
‏אל תהיה תמים. אני לא אחראי ‏אם אנשים משתמשים לרעה בליגודון.
‏זה טיעון ישן ומשעמם.
‏אתה יודע כמה ליגודון אשתי נוטלת בכל יום?
‏היא בסדר.
‏אשתך לא הייתה מכורה להרואין לפני שנפגשתם?
‏במובנים רבים, היא סיפור הצלחה, אני מסכים.
‏ידעתם שנוסחת השחרור לאורך זמן ‏יצרה פוטנציאל לשימוש כפייתי.
‏ידעתם שהיא ממכרת מאוד.
‏בכל זאת שיווקתם אותה כ "לא ממכרת"
‏כי רציתם יותר ממאות המיליונים שהרווחתם
‏לפני שליגודון נכנסה לשוק.
‏לא הסתפקתם בזה, אז זו השאלה שלי.
‏קיים מספר שיספק אתכם?
‏כמה כסף יגרום לכם להגיד, "עשינו את זה"?
‏המספר הזה בכלל קיים?
‏זו שאלה מטומטמת. ברור שלא.
‏אבל לא על זה נפגשנו לדבר.
‏נפגשנו כדי לדבר על…
‏מה?
‏על הבן שלי.
‏פרוספרו.
‏פרי.
‏אז לפני הסוף, פרדריק אמר לי ‏שהוא חשב שפרי היה המודיע שלך.
‏שהוא נתן לך מידע.
‏זה נכון?
‏כי זה כבר לא משנה.
‏בכל מקרה, זה בכלל לא משנה.
‏לא מאז שהרגתי אותו.
‏אני יודע איך פרוספרו מת.
‏אתה אומר שאתה אשם במוות שלו?
‏פרי היה הראשון מבין ילדיי שמת.
‏ואני יודע שאתה חושב שאתה יודע איך זה קרה.
‏אבל אתה לא.
‏הדבר הראשון שאתה צריך להבין ‏בנוגע לבני הוא שהוא היה,
‏בראש ובראשונה…
‏משוגע.
‏לעזאזל.
‏בוקר טוב.
‏לא הלכנו לישון.
‏אתה חייב לנסות את זה.
‏איפה הביצים שלי? אכלתם את הביצים שלי?
‏אכפת לך? אלה בסך הכול ביצים.
‏הן היו ביצי שחף.
‏ביצי שחף שחור-ראש.
‏שנאספו מביצות בקיהייבן.
‏הן זמינות רק שלושה שבועות בשנה.
‏אם אדחוף אותו פנימה, לא תוכל להוציא אותו.
‏תצטרך להשאיר אותו בפנים בדרך לביה "ח,
‏או שזה יחמיר.
‏מותק, לא נגענו בביצים שלך.
‏אלוהים. לרגע האמנתי לך.
‏הנה הן. מצאתי אותן.
‏אני עדיין מעוצבן שאבא שלך ‏לא הסכים לרעיון של המועדון.
‏אבא שלך לא היה מזהה רעיון טוב
‏אם הוא היה מורח ‏את הזין שלו בחמאת בוטנים ומוצץ אותו.
‏כן, הייתי צריך לחשוב על זה.
‏לא, פשוט פתחתי בקבוק גלנפידיך.
‏בנוסף, אף פעם לא דופקים בני משפחה. ‏מסתבר שפשוט צדים אותם.
‏אני לא יודע. אולי עדיף כך. ‏אבא שלי עושה את הדבר המזדיין הזה.
‏כל ילד במשפחה מקבל השקעה לביתו
‏ברגע שיש הוכחת אבהות.
‏כל אחד מאחיי קיבל אותה. זה נתון. זאת זכות.
‏אבל חייבים להציע לו רעיון.
‏והוא חוקר אותך.
‏וכשלבסוף הוא מסכים…
‏אתם צריכים לראות מה זה עושה להם.
‏הוא גורם לזה להישמע כמתנה, ‏אבל זה לא. זה תכסיס.
‏הוא שם אותך תחת שליטתו,
‏ואולי לעולם לא תשתחרר.
‏אז שילך לעזאזל.
‏הוא לא אוהב את הרעיון?
‏אולי התחמקנו מצרה.
‏מי זה "שמוק"?
‏אח שלי, פרדריק.
‏- שמוק ‏הודעה -
‏לעזאזל.
‏ביי.
‏אנחנו בפורצ'נטו מתייחסים ברצינות רבה ‏לאחריות שלנו לסביבה,
‏ואנחנו מתואמים איתכם ‏במטרה המשותפת שלנו של ציות
‏לכל ההנחיות הרגולטוריות.
‏בסדר, זה לא נכון.
‏ולא התקשרת אליי בחזרה ‏עד שהחברה שלך הועמדה לדין.
‏סליחה שאיחרתי. משאית נכנסה בי.
‏סליחה, חברים. זה אחי, פרוספרו.
‏מה זה?
‏זה אוסף של מתקני ניסוי ‏של פורצ'נטו שיש לפרקם,
‏שלא מצייתים, או גרוע יותר, ‏מזרימים רעלים למי התהום.
‏אלוהים, כל אלה בבעלותנו?
‏אתה מודה בבעלות?
‏ברור שלא.
‏מה הבעיה איתם? ‏-טוב, בדקנו את האתרים האלה…
‏עם צו בית משפט או עם רשות?
‏אם הם לא בבעלותכם, מה אכפת לך?
‏מצאנו ראיות לרעלנים קבורים.
‏נפט, פחם, קוטלי מזיקים, ‏פסולת נרקבת, כימיקלים,
‏מתכות כבדות, ביניהן ארסן, ‏בנזין, כרום, כספית ועופרת.
‏באתר אחד היה ריכוז חומצתי כה גבוה ש…
‏סליחה, כן. זה רע. ‏-אתה מכיר בממצאים האלה?
‏הוא לא, ואתה יודע את זה, פיטר.
‏כל מבנה שנמצא בבעלותנו או בשליטתנו ‏שתימצא בו הפרה,
‏ואנחנו אחראים לו מבחינה חוקית,
‏נגרום לו לעמוד בתקנות,
‏או שנשמיד אותו בהקדם האפשרי.
‏אתם אומרים את זה כבר שנה. יותר משנה.
‏עם כל הכבוד, זה אותו דבר בכל פגישה.
‏אל תשמידו אותם בינתיים. ‏חלק מהמפעלים האלה הם מכרות זהב.
‏אם המפעל הזה שלנו, אני רוצה לראות אותו.
‏הוא מושלם לרעיון שיש לי
‏להוללות אנונימית… ‏-אוכל לדבר איתך לרגע?
‏סלחו לנו, בבקשה. ‏-אתה רוצה…
‏בוא נלך. ‏-אשמח להזמין אתכם.
‏מה לעזאזל אתה עושה?
‏אני לומד את העסק המשפחתי, כמו שאבא ביקש.
‏אתה אמור להיות הצל שלי.
‏צל לא מדבר. הוא לא מוציא צליל.
‏והוא לא מכיר בהאשמות.
‏הכול בסדר?
‏הוא מדבר. אתה לא מדבר.
‏אם יש לך ספק, תאמר,
‏"אנחנו בפורצ'נטו מתייחסים ברצינות רבה ‏לאחריות שלנו לסביבה,
‏"ואנחנו מתואמים איתכם ‏במטרה המשותפת שלנו של ציות
‏"לכל ההנחיות הרגולטוריות."
‏אתה יודע כמה עורכי דין הם הביאו?
‏שבעה. ‏-שישה.
‏בסדר, שישה. אתה יודע כמה אנחנו הבאנו?
‏אחד!
‏כי לארתור יש כוח ‏של שישה או שבעה עורכי דין.
‏והדבר האחרון שהוא צריך
‏זה שפרחח בלבוש גוצ'י ‏ייתן להם מה שהם רוצים.
‏כן, אבל לא היית אמור להשמיד ‏את המבנים האלה לפני שישה או שבעה חודשים?
‏אני יודע שזה אתה, מזדיין שכמוך.
‏אין פלא שנוח לך לדבר ליד הבולשת.
‏אתה מתאמן אחרי שעות העבודה?
‏אני יודע שאתה החפרפרת המזדיינת. אני יודע.
‏וכשאוכל להוכיח את זה,
‏אני אגיש אותך לאבא על מגש כסף.
‏לא מדברים על זה בבניין, פרדריק.
‏אני לא…
‏אני חושב שחפרפרת היא לא המילה המתאימה,
‏אבל אני לא המודיע. או מה שזה לא יהיה.
‏אני פה רק כי אבא אמר…
‏אתה פה רק כי אבא שלי ‏זיין דילרית של בלאק-ג'ק
‏על יכטה בקאן לפני 25 שנה.
‏הוא זיין אותה כל כך חזק שהנכסים התפצלו
‏לשישה חלקים במקום לחמישה.
‏ממזר מזדיין.
‏אנחנו עורכים מסיבה.
‏פה.
‏מחר בערב.
‏ללא חוקים. זין על ההיתרים.
‏אירוע חברתי של הוללות אנונימית
‏שמשנה מיקום בכל חודש.
‏תדע איפה הוא מתקיים רק אם אתה ברשימה.
‏והרשימה הזו אקסקלוסיבית מאוד.
‏זה מועדון פופ-אפ. ‏-ה-מועדון פופ-אפ.
‏תקבל הזמנה דיגיטלית.
‏אם לא תלחץ על הלינק תוך חמש דקות, ‏הוא ייעלם.
‏וכדי להיכנס לרשימה ‏אתה משלם דמי חברות גבוהים מאוד.
‏כמה? ‏-עשרת אלפים דולר.
‏נכניס 100 אנשים לרשימה, ‏זה המיליון הראשון שלנו.
‏חמשת אלפים דולר בכניסה לכל מסיבה, ‏אנחנו ב-1.5 מיליון.
‏אף פעם לא באותו מקום.
‏הבניין הזה שייך לחברה של המשפחה שלי.
‏למעבדות הישנות האלה ‏יש מערכת אספקת חשמל ומים סגורה משלהן.
‏אף אחד בעיר לא יבחין בנו.
‏והוא מיועד להריסה, אז זה בחינם.
‏צריך תמה או משהו?
‏לא. זה לא נשף סיום מזדיין.
‏סקס וסמים הם התמה.
‏האורגיה מתחילה בחצות.
‏למעשה, שיהיה 20 אלף. ‏-אבל מותק, 20 אלף…
‏וצריך לבוא עם מסכות.
‏נוכל לעשות את זה, נכון?
‏מה? לא, היא עדיין יכולה לשרוד.
‏החמצן… ‏-צונח. זה היה סיכוי קלוש.
‏ניתן לה עוד ניטרטים. ‏-לא. זה לא יעזור.
‏לא בשלב הזה. הלב לא מגיב.
‏בסדר, ניתן לה עוד אדרנלין.
‏מה? לא!
‏היי, ויק!
‏היי! ויקטורין, תקשיבי לי, אל…
‏תכתבי את שעת המוות.
‏לעזאזל!
‏זה בסדר. באמת.
‏לא, מותק, שום דבר פה לא בסדר.
‏בקצב הזה נאבד את המימון בתוך חצי שנה.
‏אם היא הייתה שורדת, כל הניסוי היה מורעל.
‏בגלל האדרנלין.
‏הדבר האחרון שאנחנו צריכות לדבר עליו כרגע ‏הוא ניסויים קליניים.
‏ניסויים קליניים. עוד כמה זמן זה ייקח?
‏הקוף בסדר, נכון? ‏-כן, הוא…
‏הנסיינים שלנו מגיבים כצפוי.
‏אני עוברת על הדוחות העדכניים, ‏אביא אותם אחר כך.
‏צריך שבני אדם יוכלו להשתמש בה.
‏והרבה יותר מוקדם.
‏בתוך שישה חודשים. ‏-מה?
‏לא, זה…
‏טוב, למה?
‏הרגע שאלת אותי למה?
‏תני לי לדאוג ל "למה" ואת תדאגי לתוצאות.
‏אם לא נעמוד בתאריכים האלה…
‏אם נפספס את סף הניסויים הקליניים,
‏אם 200 מיליון הדולר שהשקעתי ירדו לטמיון, ‏את תספרי לי, נכון?
‏כן, כמובן. ‏-תסתכלי עליי.
‏זה חייב להצליח.
‏בחייך, גבר, אני לא מבקש הרבה.
‏אתה רוצה קצת אקסטזי, ‏קצת קוקאין, סם ממריץ קטן,
‏או סם שימחק אותך, אני האיש שלך.
‏אבל אני לא קרטל, ‏אני לא יכול לספק סמים לכל הרייב שלך.
‏אבל אתה יודע מי מזיז משקל כזה?
‏"מזיז משקל כזה"?
‏מה? צפית ב "נרקוס" או משהו?
‏כדאי לך אם לא צפית. זה מצוין.
‏מה לגבי ויאגרה?
‏יש לי מצבור מאחור. ‏-באמת?
‏לא, אין לי. כי אני סוס הרבעה בשיאו.
‏ולמה לעזאזל אתה צריך ויאגרה?
‏אתה בשנות ה-20 לחייך.
‏אתה מורכב מ-80 אחוז שפיך, ‏אני יכול להריח את זה.
‏אני רוצה שהמסיבה תהיה אגדית.
‏אבא לא מאמין בי, והשאר צוחקים עליי,
‏אבל אם אצליח עם המסיבה זו ‏ואכניס שבע ספרות משום מקום,
‏אולי אקבל שבריר מהכבוד ‏שאמור להגיע עם השם הזה.
‏לי קשה יותר. אתה יודע את זה, אבל השאר לא.
‏מספיק קשה לממזרים, ‏אבל משום מה לי קשה עוד יותר.
‏כאילו אני ממזרי במיוחד. אני ממזר הממזרים.
‏בסדר, אני מבין. תקשיב.
‏אתה תצליח, בסדר?
‏קטן עליך. חצי מהאורחים שלך יבואו עם סמים,
‏חצי מהם ייקחו סמים לפני שהם בכלל יגיעו.
‏אתן לך להזמין שני סוחרים.
‏והם יקפצו על ההזדמנות למכור במסיבה.
‏אבל מה שיקרה אחרי זה ‏הוא באחריותם, לא באחריותך.
‏תסתכל עליי.
‏זאת לא האחריות שלך.
‏אתה טוב יותר מסוחר.
‏אתה חכם יותר מתקליטן.
‏בסדר? זה לא לרמה שלך.
‏ואתה תשחק אותה.
‏אבל אתה טוב יותר מכל זה.
‏וברגע שתבין את זה, אחי, ‏אי אפשר יהיה לעצור אותך.
‏בסדר.
‏רק בשבילך.
‏מכיוון שאני מבין את חרדת הביצוע
‏שנלווית לאורגיה ציבורית,
‏אני אביא לך ויאגרה. ‏-אז כן יש לך ויאגרה?
‏ברור שיש לי ויאגרה.
‏יש לי מוניטין לשמר.
‏כן!
‏בדיוק!
‏- בילט ‏יום בריאות: מתחזקים בבית -
‏בדיוק. תרגישו את זה.
‏אתם מסוגלים.
‏נמשיך לעוד דקה.
‏מרגישים את זה? תהיו בטוחים שכן. ‏-כן.
‏אתם מתחזקים עם בילט.
‏- חושפת שחיתויות מעידה במשפט -
‏כנציגת תרופות, עודדו אותך
‏לדווח על הנושא הזה לממונים שלך בפורצ'נטו?
‏לא. אפילו הניאו אותי מלעשות את זה.
‏אבל דיווחת על זה בכל מקרה?
‏חששתי שהרופא המסוים הזה סוחר בתרופות.
‏למיטב ידיעתך, ננקטה פעולה כלשהי?
‏למיטב ידיעתי, לא. לא ננקטה פעולה.
‏תבדקו את העדה בהקדם.
‏- השתקה -
‏תראו אם תצליחו למצוא משהו.
‏ואם לא תצליחו, ‏אולי נצטרך פשוט "למצוא" משהו.
‏איך היה יומכם?
‏אנחנו מחפשים בכל מקום, אבל…
‏טובי, לעזאזל.
‏אני מצטער. אם מישהו דיבר עם הבולשת, ‏הוא עשה זאת בחוכמה.
‏אני יודעת. בני משפחת אשר לא טיפשים.
‏חוץ מפרי.
‏תביא לי את הקובץ של ויק. ושל ג'ונו.
‏וואו, אף אחד לא בבית המשפט היום?
‏ידעתי שאבא שלך לא מגיע, ‏אבל אף אחד ממשפחתך…
‏לא. כנראה לא נגיע לשם יותר.
‏- בוס מספר אחת -
‏אם נופיע זה יוסיף לאמינות שלהם.
‏אבל נצפה בכל שנייה. תהיו בטוחים.
‏את עדיין חושבת שוויקטורין היא המודיעה?
‏אולי.
‏אולי זה פרי. הוא מטורף.
‏תבדקו גם את ג'ונו,
‏אבל משהו מסריח לגבי הניסוי הקליני של ויק.
‏אולי זו הפרצה של הבולשת.
‏אם הם גילו משהו על רשת-הלב שלה,
‏תוכלי לבדוק את זה?
‏לדבר עם טכנאי מעבדה, ‏לשחד, לאיים, מה שצריך.
‏מה היא עשתה לך?
‏סליחה, מה אמרת?
‏כלום.
‏גם אני שונא את אחותי, אבל…
‏לא חשוב. תשכחי שדיברתי.
‏אשכח.
‏יודעים מה? אני אצטרך את שניכם הערב, ‏לפני ארוחת הערב.
‏מקישים על המסכה ואתה עובר לדף התשלום.
‏נקים חיבור ל "אפל פיי" עד מחר בערב.
‏אני גם עובד על רשימת האורחים. ‏-בסדר. כל הכבוד, פראג'.
‏בסדר. אני חושב שנביא את כולם לרחבה,
‏נתקין פה ריפוד,
‏ונפעיל את המתזים, נמטיר גשם.
‏זה יתחיל את האורגיה.
‏אף אחד לא מוצץ או מזדיין עד שיורד גשם.
‏כן?
‏"אמרתי שהוא פריק מוסמך ‏שבעה ימים בשבוע
‏"מסיבה רטובה לגמרי ‏לא תרצה לגמור בחוץ"
‏זה השיר הלוהט עכשיו?
‏כן? ‏-כן.
‏יו. איך המים?
‏טוב, הברז מנותק. הקו העירוני סגור.
‏אני מציע להגיש פה מים מינרליים.
‏בכל מקרה כולם שותים "דום".
‏מה לגבי המתזים?
‏הם יבשים. ‏-שטויות, הם מטפטפים על הטלפון שלי.
‏הם אולי קצת מזיעים, הם ישנים, אבל אין לחץ.
‏אוכל להתקשר לעירייה ‏ולבדוק אם נוכל להתחבר לקו העירוני.
‏מסיבה יבשה מאוד.
‏כן, זה פחות טוב.
‏מתקני הניסויים האלה ‏צריכים מים מסוננים משל עצמם.
‏ופורצ'נטו לא תשתמש ‏במים העירוניים. בחיים לא.
‏ראיתם את המכלים על הגג כשנכנסנו, כן?
‏בסדר, מגניב. נתחבר אליהם.
‏כמו לחבר ג'קוזי.
‏תוכל לעשות את זה עד מחר בערב? ‏-כן.
‏כי תזכרו את חוק הזהב.
‏בעל הזהב קובע…
‏מה אמרת?
‏סליחה, בדיחה ישנה.
‏בדיחה שפעם סיפרתי להם.
‏"תזכרו את חוק הזהב."
‏זה הופיע בקומיקס.
‏"הקוסם מארץ איד".
‏גיליון מספר ארבע… נראה לי.
‏סוף שנות ה-60, קיטשי מאוד.
‏על הכריכה הופיע מלך קטן וחסון ‏שעומד על צריח ירוק
‏ומביט למטה על נתיניו, עם אצבע מורמת,
‏ומכריז, "תזכרו את חוק הזהב".
‏"מהו?"
‏נתיניו האיכרים הנמוכים צרחו מלמטה.
‏ואז… איכר מגיח מאחור, אומר משהו לפתע.
‏בבועת הדיבור האחרונה כתוב,
‏"בעל הזהב קובע…"
‏הכול… הכול בסדר?
‏שמעת על "קדסיל"?
‏לא.
‏זאת עוד תרופה בארסנל של פורצ'נטו?
‏כמה חיים התרופה הזו תגבה?
‏פעם היית חוקר הונאות ב "מדיקר".
‏היית בתעשייה. אתה צריך לדעת מה זה קדסיל.
‏זה קיצור של מחלת עורקים מוחית ‏אוטוזומית דומיננטית
‏עם אוטמים תת-קליפתיים ולויקואנצפלופתיה.
‏קדסיל.
‏למען ההגינות, השם הומצא בשנת 1993.
‏בכל מקרה…
‏זו מחלה תורשתית ‏של ירידה בתפקוד קוגניטיבי של כלי הדם.
‏לפני שהיא הורגת אותך, ‏היא גורמת לסימפטומים כמו דמנציה.
‏היא משפיעה על המחשבה, על פתירת בעיות, ‏על ההתמצאות…
‏על ההיגיון ועל הזיכרון.
‏היא אפילו עלולה לגרום להזיות.
‏אתה מדבר על שיטיון וסקולרי?
‏זה חשוך מרפא, אתה יודע.
‏ותחזית של חמש שנים, במקסימום.
‏התרופות, התרופות האנטי-פסיכוטיות,
‏חוסמי הבטא, הממריצים… לא, תודה.
‏אל תרמה רמאי.
‏אז התקווה היחידה היא מניעתית.
‏כמו, למשל, רשת-לב חכמה חדשה וניסיונית
‏שמציעה דיאגנוזה בזמן אמת ‏לכלי דם גדולים במוח.
‏זה יכול לתת זמן.
‏"הקוסם מארץ איד".
‏משחק על "הקוסם מארץ עוץ". חוברת קומיקס
‏על אוסף דמויות ‏בממלכה בימי הביניים בשם "איד".
‏אני יותר טיפוס של "קלווין והובס".
‏לראשונה ראיתי אותו תלוי מחוץ למשרד ‏של רופוס גריסוולד.
‏אתה זוכר את גריס, נכון?
‏הסיפור המצער בבית הקברות…
‏היה הקטע שלך, נכון?
‏אני זוכר הכול, רודריק.
‏גריס, הגנגסטר המקורי, אפשר לומר.
‏למעשה, כל זה מתחיל שם.
‏במשרד ההוא עם רופוס גריסוולד.
‏הבן זונה המקורי.
‏- תזכרו את חוק הזהב! ‏מהו? -
‏- בעל הזהב קובע את החוקים! -
‏תגידי לו להפסיק עם הבלגנים.
‏ובלי שוטרים. יש לו משימה אחת, בשם אלוהים.
‏הוא בסך הכול גנן שחושב את עצמו.
‏אני רק צריך שהוא יחפור!
‏מר גריסוולד מוכן לקראתך.
‏רודריק אשר.
‏כן, נכון.
‏מצטער על זה.
‏רוצה משקה, רוד?
‏לא, אני בסדר.
‏מנהל התרופות המזדיין.
‏ארגון של דפקטים ואהבלים.
‏בין קרטר לדפקטים, נכון?
‏כן, בדיוק. דפקטים מזדיינים.
‏סליחה, זה הזמן שלך. ‏תחזיות של הרבעון השלישי.
‏לא, סליחה, אני רודריק אשר, יש לי מצגת.
‏מתי כאב לך הראש בפעם האחרונה?
‏לעזאזל. זו מצגת מכירה?
‏סוז, אמרת שזה ממח' ראיית חשבון! ‏זה לא היום של סוז.
‏סליחה, זה הופיע ביומן כמה פעמים. ‏תרצה שנקבע מחדש?
‏לא.
‏לעזאזל, אתה כבר כאן. תמשיך.
‏מתי כאב לך הראש בפעם האחרונה?
‏אתמול? הבוקר? ‏-הוא כואב לי עכשיו.
‏דלקת פרקים. כאבי גב. ‏עם מה מטפלים בהן? איבופרופן?
‏לכאב רציני, אתה נוטל אופיואידים. ‏לכאב קל, אתה נוטל אצטאמינופן.
‏אבל בטווח שביניהם? טוב, נדפקת.
‏אז תן לי להציג לך את ליגודון.
‏אופיואיד בעל נוסחה מחודשת ‏שמצופה בחומר סינתטי שהוצא עליו פטנט,
‏שמאט את הספיגה.
‏אין תופעות לוואי. היא לא ממכרת.
‏פציעה חמורה, סרטן, מכה חזקה, כמובן,
‏אבל גם לכאב כרוני, כאב קל ואפילו כאב זמני.
‏אותה גלולה.
‏הדבר היחיד שמשתנה הוא המינון.
‏מהות התעשייה הזו היא ניהול כאב.
‏המהות של התרופה הזו היא מחיקת כאב.
‏לא רק לטיפול נמרץ. גם לאימא, ‏לאבא ולברך השרוטה של טימי הקטן,
‏כי כולם חולקים את זה במשותף.
‏כולנו סובלים מכאב.
‏זה המשווה הגדול.
‏וזו הגלולה הראשונה בהיסטוריה ‏שמתאימה לכולנו.
‏בגלולה הקטנה הזו טמון עולם ללא כאב.
‏ראשית, נשכור את הכימאי. ‏מצר, הוא פיתח את ליגודון.
‏או אפילו טוב יותר, נקנה את "לנדור פארמה".
‏התשתית כבר קיימת ועובדת.
‏נוציא אותה לשוק ונבשר על בואו של עולם חדש
‏כי העולם הזה… זקוק לשינוי.
‏אתה עובד בבניין הזה? ‏-כן.
‏איפה?
‏בקומה מינוס שתיים.
‏אז אתה בחדר הדואר?
‏אני במשרד קשרי לוגיסטיקה. ‏אני לא עובד בחדר הדואר.
‏"עולם ללא כאב". זה די טוב.
‏זה לא רק טוב. זה ממשמש ובא.
‏טוב…
‏מעניין.
‏אבל תרופות הן עסק מלוכלך.
‏הן עסק בעייתי. במיוחד עם הדפקטים.
‏יש ניסויים, רגולציות, כל זה.
‏אנחנו מתעסקים עם זה מעט בעצמנו.
‏עד כה זה נוראי.
‏אני מנקה בלגן ענק ברגעים אלה ממש.
‏ניסוי קליני שעלה לי בשלוש שנים ‏וב-20 מיליון דולר בגלל כימיה גרועה.
‏וגם אם הכימיה תהיה מושלמת, וזה לא יקרה,
‏עדיין יש קנסות, שוחד, תביעות, בתי משפט…
‏אבל בצד השני של כל זה…
‏מצד שני, מתקנים רפואיים…
‏הם הלחם והחמאה שלנו.
‏זה עדיין קוץ בתחת, ברור, ‏אבל משמעותית פחות מסובך.
‏מוחשיים.
‏מעשיים.
‏פיזיים.
‏וזה מספיק קשה בלי כל הכימיה.
‏כמה אנשים צריכים
‏את הדפיברילטור ‏שהפיתוח שלו עלה לנו מיליונים?
‏כמה? 100 אלף בשנה? מקסימום?
‏משכך כאבים חזק, אוניברסלי, לא ממכר,
‏אנחנו מדברים על פי 1,000 אנשים לפחות.
‏ויותר מהמספרים, שיהיו עצומים,
‏ויותר מהרווחים, שיהיו מדהימים,
‏"פורצ'נטו" לא תהיה עוד חברת תרופות,
‏"פורצ'נטו" תהיה נס.
‏ואתה תהיה המשיח החדש.
‏ככה משנים את העולם.
‏אימא שלי… עבדה פה פעם.
‏היא ישבה בשולחן שסוז יושבת בו עכשיו.
‏היא נתנה את חייה לחברה הזו
‏ובמשך שנים, לקראת סוף חייה, ‏היא חיה בייסורים.
‏כאב על בסיס יומי.
‏בכל דקה, וראיתי את כל זה, ‏וידעתי שזה לא חייב להיות ככה.
‏כן, כמובן, תרוויח מיליארדים, זה נכון.
‏אבל זו לא הסיבה לעשות זאת.
‏נו?
‏אני מצטערת, מותק. הוא חולה.
‏היי, תינוקי. היי, זה בסדר.
‏אתה תישאר עם אימא. ‏-אני יודעת. זה בסדר.
‏ראיתי את השולחן שלה.
‏קטן יותר משחשבתי. ‏-השולחן של מי?
‏של אימא שלנו.
‏רציתי כבר חודשים. ‏היום נכנסתי למשרד בפעם הראשונה.
‏וואו, זה מדהים.
‏אני מצטערת על המצגת שלך.
‏שמחתי לבלות זמן עם אשתך.
‏זה הכי הרבה זמן שביליתי עם אנאבל.
‏ואת רואה אותי במיטבי, אין ספק.
‏אני מסיימת את הימים האלה
‏בהרגשה שהכו אותי עם ציפית מלאה בידיות.
‏תהיי בשקט.
‏תסלחי לי שוב על שליפת השד.
‏רק רגע.
‏אני תוהה… ‏אולי הגיע הזמן לשחרר את המקום הזה.
‏למצוא הזדמנות אחרת במקום אחר?
‏אני יודעת שאתם קשורים לשם בגלל אימא שלכם, ‏ואני משערת שגם בגלל אבא שלכם.
‏סיפרת לה.
‏"זה קרה פעם ולפני שנים, ‏בממלכה ליד הים האפלולי
‏"שם חיה עלמה
‏"אולי תכירו את שמה, ‏קראו לה אנאבל לי"
‏מה קורה?
‏"ואת ימיה העבירה העלמה לצידי
‏"בלי אף דאגה ‏רק לאהוב ולהיאהב על ידי"
‏אני מקיאה.
‏התפטרתי היום.
‏מה?
‏הגברים האלה.
‏היית חושבת שפיתוח מיקרו-מעבד בשבב אחד
‏יגרום להם לכבד אותך, ‏אבל לא, זה עדיין מועדון גברים מזדיין.
‏מאוננים זה לזה
‏כי הם המציאו ‏את השבב מיקרו-בקר במשחק "סיימון".
‏אולי יום אחד את תכניסי שבב לצעצוע.
‏אני גאה בך. בשניכם.
‏רודי? הימרת על גדול.
‏ומדלין, את גאונה. יצאת מסיטואציה רעה.
‏הילדים בריאים ומאושרים, אנחנו ביחד.
‏כסף הוא לא הכול.
‏אנחנו בסדר.
‏שניכם כל כך היי-טק, זה מרשים.
‏רודריק עם התרופות, מדלין עם האלגוריתמים.
‏אלגוריתמים הם לא היי-טק. ‏הם קיימים מאז העת העתיקה.
‏אלגוריתם הוא פשוט רצף סופי ‏של כל ההוראות המוגדרות
‏לפתירת בעיה או לביצוע חישוב.
‏אבל בעתיד, בעזרת מחשבים, נשתמש בהם לכול.
‏שוק ההון. השקעות.
‏רפואה מנבאת.
‏לעזאזל, אלגוריתם יוכל לכתוב סרטים וסדרות.
‏לא היטב. ‏-אתה תראה.
‏בעתיד נוכל לחקות מודעות אנושית.
‏אנחנו מדברים על חיי נצח.
‏כן, אבל אין דברים מסוימים שרק אנחנו, ‏אנשים עצובים, קטנים ופגומים, יכולים לעשות?
‏כלומר, אלגוריתם יכול לכתוב שיר כמו רודריק?
‏רודי.
‏זין על האיש הקטן הזה במשרד הגדול שלו
‏עם הרעיונות הקטנים שלו.
‏אנחנו נשנה את העולם המחורבן,
‏ואם פורצ'נטו לא תעזור לנו לעשות זאת, ‏אנחנו נרמוס אותה תוך כדי.
‏אין כזה דבר צעד אחורה.
‏ממשיכים קדימה.
‏כשנתקעים בקיר לבנים, ‏לא חוזרים אחורה, עוברים דרכו.
‏רופוס גריסוולד יעזור לנו להתקדם.
‏או שנעבור דרכו ‏ונותיר אותו מאחורינו, בחתיכות.
‏אלוהים, מדלין.
‏כשאת מתחילה, את לא עוצרת.
‏זה מה שיקרה עכשיו.
‏אחרי שסיימת עם כל השאלות האלה,
‏ואני יודעת שהיו שם הרבה.
‏מאה אלף שאלות.
‏עשרת אלפים, אבל אני מבינה את הנקודה שלך.
‏סיימת את היומן?
‏כל יום במשך ארבעה חודשים. כמו שאמרת.
‏לנור.
‏כעת האלגוריתם יעשה את דרכו ברחבי האינטרנט.
‏הוא יתפוס כל מה שהוא מסוגל.
‏את הפייסבוק ואת האינסטגרם שלך,
‏את הפרופיל שלך, את הפוסטים שלך, ‏את האימייל שלך, את המיקרו-דאטה.
‏ואז הוא ייצור עוד אחת כמוני. ‏-קירוב של אינטליגנציה מלאכותית, אבל אולי.
‏כפילה וירטואלית שחושבת כמוך ‏ושמדברת כמוך, היא את.
‏זה ממש מגניב.
‏זה באמת מגניב, נכון?
‏זהו זה? ‏-כן, גברתי.
‏תביני, מה שסבא שלך לא מבין
‏הוא שהמטרה של כל זה ‏היא לא רק לבנות צ'אט בוט.
‏המטרה היא לבנות מורשת.
‏תביני, הקדמונים רצו לחיות אחרי מותם, ‏טוב, כולם רוצים.
‏והם ניסו מלא דרכים, חניטה, פירמידות,
‏אבל אם כבר מדברים על חניטה…
‏זה הגיע ישירות ממצרים.
‏הם היו לוקחים את זה, ‏דוחפים את זה במעלה האף
‏ומוציאים את המוח חתיכה אחרי חתיכה ‏לפני החניטה.
‏זה פריט חדש לאוסף האלמוות שלי,
‏והוא יפהפה, ואני אשתמש בו…
‏יש לך רגע?
‏אלך להגיד שלום לסבא.
‏טוב, אהובתי.
‏מה יש?
‏צדקת.
‏בדקתי את חשבון הבנק של פרי.
‏ההוצאות שלו ירדו מעט בחודשים האחרונים.
‏כך חשבתי. או שהוא נרגע לעת זקנה, או…
‏או שהוא משתמש יותר במזומן.
‏יכולות להיות לזה כמה משמעויות. ‏הוא סוחר, מסרסר, או…
‏או… ‏-הבולשת עדיין משלמת במזומן?
‏הממשלה תמיד שילמה במזומן בזמני.
‏מה לגבי הכלה הצעירה? ‏-אין לה חשבונות משלה.
‏היא מורשית חתימה באלה של רודריק.
‏כמובן.
‏טוב, תמשיך לחפש.
‏נמצא אותו.
‏הפתעה… ‏-לעזאזל.
‏היכנסי, מותק.
‏היי, סבא. ו… סבתא?
‏לא. לא, אלוהים, לא, אף פעם. ‏אל תגידי את זה שוב. אני ארביץ לך.
‏מה שלומך?
‏טוב. ביקרתי את סבתא מדלין.
‏נכון, היא הופכת אותך למשחק מחשב. או משהו.
‏אני אוהבת משחקי מחשב. ‏מה המשחקים האהובים עלייך?
‏אנחנו צריכות לשחק.
‏אנחנו צריכות להתקרב. ‏-זה נכון. עליכן להתקרב.
‏שתי הנשים המועדפות עליי יחד באותו חדר.
‏אני אגיד להם להזמין לנו פיצות.
‏אני אחזור מייד ו… תתקרבו.
‏אז מעולם לא שאלתי.
‏איך פגשת את סבא שלי?
‏טוב, זה… זה סיפור מצחיק.
‏למעשה, הייתי מעורבת בתאונת דרכים איומה.
‏הייתי מרוסקת.
‏מבפנים.
‏יותר מ-35 שברים, הם פשוט כרתו לי את הרגל
‏וסבא שלך במקרה היה בבית החולים לרגל עסקים,
‏ואני משערת שהם רצו שהוא יראה אותי
‏כי הייתי על מינון של ליגודון ‏שאף אחד מעולם לא לקח.
‏והייתי בהכרה ו… טוב, זה היה ממש מוזר,
‏וכל הרופאים ריכלו על זה.
‏הוא בא לחדר המיון שלי,
‏והוא שאל איך אני מרגישה עם התרופה.
‏אמרתי, "אני מתה על התרופה".
‏והוא אמר שהוא זה שהמציא אותה!
‏ואמרתי שאני אסירת תודה כל כך ‏שאני מסוגלת פשוט למצוץ לו ו…
‏כן.
‏מה אוכל לעשות למענך, פרי?
‏היי, אני רק צריך להביא את זה לפרודריק.
‏סליחה, אני מצטער. לשמוק.
‏אתה יודע, אני מצטערת.
‏אבא שלך היה קשה גם איתו בהתחלה.
‏ופרדי יכול להיות…
‏גם כשהוא אוהב אותך, פרדי יכול להיות… פרדי?
‏זה לא כיף.
‏אני רק אומרת שאני מבינה.
‏מה?
‏לא.
‏לא, זה כלום.
‏לא, מה?
‏טוב, אני עורך מסיבה הערב.
‏היא פרטית מאוד.
‏אקסקלוסיבית מאוד.
‏נשמע כיף.
‏כן, יהיה כיף.
‏זה נשף מסכות כמו פעם, הוללות אנונימית.
‏קבוצה שנבחרה בפינצטה.
‏אליטיסטית ודיסקרטית.
‏ובחצות הגשם ירד וכולנו נרקוד ונזדיין.
‏ובמשך חמש דקות נרגיש יותר בחיים ‏משפרדי ירגיש אי פעם.
‏את צריכה לבוא.
‏פרי, זה טירוף.
‏לא, זה לא.
‏אני עדיין רואה את האלה ‏עם האש בעיניים והנפש החופשייה עמוק בפנים.
‏את לא רוצה לראות אותה שוב?
‏רק ללילה אחד?
‏אף אחד לא צריך לדעת. אף אחד לא יגלה.
‏זו המתנה שלי בשבילך. תקשיבי…
‏תדמייני את הזין המושלם בידייך, בפיך.
‏הכוס המושלם, ‏אם זה מה שאת מעדיפה, או שניהם.
‏בלי פרצופים, בלי מילים, בלי שיפוטיות.
‏רטובים וקשים… ולרשותך.
‏איך אתה מעז?
‏אני אשתו של אחיך.
‏כן.
‏וזה די לוהט.
‏אשלח לך הזמנה.
‏כן?
‏תבדקי את הטלפון שלך.
‏או… חכי רגע.
‏לא תרצי שזה יגיע לטלפון האמיתי שלך,
‏אז אשלח לך הזמנה לפה.
‏זה טלפון חד פעמי.
‏אני משתמש בהם כמו בטישו.
‏הססמה היא 6-6-6-9-9-9. כן? קלטת?
‏תחכי להודעה, או שלא יודע, תזרקי אותו.
‏בחירה שלך.
‏היי, תיכנסי. ‏מצטערת על השגעת עם לוח הזמנים.
‏אני שמחה שהצלחנו להיפגש. ‏-הכול בסדר, אין בעיה.
‏הפאה הזאת בסדר מבחינתך?
‏כן, היא טובה.
‏אני מעדיפה אותה מאשר את הקודמת, ‏הצבע שלה יפה.
‏היי, ביל. ‏-טוב לראות אותך.
‏בסדר, אז חשבתי על ארוחת ערב רומנטית הערב.
‏הוא יכול להגיש לך אוכל, רומנטיקה, ‏ארוחת ערב אינטימית,
‏כמו דייט מוצלח.
‏אולי דייט לכבוד יום נישואים. בסגנון הזה.
‏יופי, התלבשת כמו שצריך.
‏והבאתי תחרה שחורה או אדומה.
‏נגיע לזה אחר כך.
‏קדימה.
‏איך היה יומך?
‏קשה.
‏עבדתי קשה מאוד.
‏אני מצטער.
‏את עובדת קשה מדי.
‏הנה.
‏תני לי למזוג לך כוס יין
‏כדי שתוכלי להירגע.
‏את יפהפייה הערב.
‏טוב, אני כבר מתה לאכול את זה.
‏בסדר, הנה זה קורה. ‏מהירות מקסימלית בעוד שלוש, שתיים, אחת.
‏מכה ישרה, מכת צד, מכת וו, סנוקרת.
‏ימינה. שמאלה.
‏יש משהו?
‏גיששנו סביב הצוות במתקן הניסויים.
‏אנשים מתלחששים על חיה ‏שלא הייתה אמורה לשרוד בטיפול,
‏אבל עדיין שום דבר קונקרטי.
‏לעזאזל, טובי.
‏טובי, לעזאזל.
‏אתם יודעים איך קראנו למקום הזה, נכון?
‏מעבדת רודריק אשר.
‏- מר "א -
‏השם שלו היה על השלט,
‏לפני שהוא השכיל להחליף אותו במשהו גנרי.
‏כשהיינו ילדים הוא קרא לו "גן החיות מר "א".
‏כשהתבגרנו הבנו מה קרה שם.
‏קראנו לו "חדר המתים מר "א".
‏יש שמועות שהן משתמשות ‏באבקה משתקת לא מאושרת
‏בניתוחים שלהן.
‏סולנום ניסיוני חדש.
‏פיהוק.
‏ואנחנו חושבים שאולי נוכל לפעול ‏בנוגע להשלכת הפסולת הביולוגית.
‏יש שלושה איסופים בשבוע. אולי נבדוק את זה.
‏הכנת כתבת הפרופיל תעזור לנו
‏לקבל גישה.
‏נגיד שזה לטובת מידע רקע לכתבה.
‏לעזאזל, טובי, זה רעיון טוב.
‏היא זוממת משהו.
‏טוב, בזהירות.
‏פשוט תמשכי את החוט.
‏ספינת סקונר בעלת שלושה תרנים מעץ.
‏סבא יאהב את זה.
‏צריך לקרוא לה "הגרמפוס". ‏- "הגרמפוס".
‏ככה אני קראתי לו, נכון? ‏-כן.
‏היי, שניכם.
‏היי, אימא.
‏אני יוצאת.
‏אנחנו נסתדר. תיהני.
‏מתי תחזרי?
‏אני לא יודעת.
‏ננסי מרגישה רע, אז הבנות יוצאות איתה
‏כדי לנסות לעודד אותה.
‏אני לא יודעת מה התוכנית.
‏אבל אל תדאגו, לא אהיה בחוץ כל הלילה.
‏כפפות התנור יורדות והלק עולה.
‏תיהנו עם הספינות.
‏תוכלי לנסות את אלה. ‏-גם את הפקק.
‏אנחנו צריכים את השעווה ואת החוט.
‏החוט פה. ‏-כן.
‏- פרוספרו -
‏שימו את הכול בלוקרים.
‏ארנקים, תיקים, מפתחות. ‏אסור להכניס מתכת מעבר לנקודה הזו.
‏אין להכניס פלאפונים ומצלמות.
‏תוודאו שאתם עונדים את הצמיד שלכם.
‏הצמיד הוא המפתח שלכם.
‏תוודאו שהצמיד שלכם עליכם, בבקשה.
‏שימו את כל השאר בלוקרים.
‏מפתחות. ארנקים, תיקים.
‏אסור להכניס מתכת מעבר לנקודה הזו.
‏אין להכניס פלאפונים ומצלמות ‏מעבר לנקודה הזו.
‏בלי פלאפונים.
‏גבר, הנה אתה! זה משוגע לגמרי.
‏אלוהים אדירים.
‏רק רגע. סלחי לי.
‏באת.
‏אני לא מכירה אותך.
‏יש פה רק ברמן אחד ‏ואני מחכה למשקה כבר עשר דקות.
‏היי. תחפשי את האנשים ‏עם הסטיקלייט האדום סביב צווארם.
‏אצלם החומר הטוב. ‏אקסטזי, אם-די, דברים איכותיים.
‏ותנסי את אחד מחדרי השינה.
‏יש תריסר כאלה.
‏עם מזרנים במקום רצפה.
‏אמצא אותך אחר כך.
‏רואה אותה?
‏אבא שלה חבר קונגרס.
‏הבחור הזה נבחר בדראפט.
‏ג'ן, תראי.
‏אם תסתכלי מקרוב…
‏זה לא מי שאני חושבת שזה? ‏-כן.
‏לעזאזל.
‏זה…
‏זה הדבר האמיתי.
‏המסיבה הזו שווה 2.5, אבל הצילומים האלה,
‏אחרי שהגשם יתחיל, יהיו שווים הרבה יותר.
‏אני עומד להשפיל את השמוק.
‏להחזיק אותו בביצים ‏להמשך חייו המטופשים והמיוזעים.
‏פרדי מפחד להשתמש במעליות.
‏ידעתם את זה?
‏המזכירות שלו קראו לו "פרדי המיוזע" ‏כי הוא כל הזמן משתמש במדרגות.
‏ואיכשהו הוא התחתן איתה.
‏אני עומד לדפוק את כל עולמו.
‏בסדר. לשונות.
‏מי את?
‏חשבתי שלא תתפוס אותי.
‏טוב, לא הקלת עליי.
‏שום דבר ששווה להשיג הוא לא קל.
‏לא ענית על השאלה שלי.
‏מי את?
‏אני מכיר פה את כולם.
‏בחרתי את רשימת האורחים בקפידה ‏ואין לי מושג מי את.
‏אתה יכול להוריד את המסכה שלך, פרוספרו.
‏את יודעת את שמי.
‏אני מכירה פה את כולם.
‏זו מסיבה לטעמי.
‏גם לטעמך, נכון?
‏את אוהבת אותה?
‏כן.
‏המוזיקה.
‏האורות.
‏הבשר היפהפה.
‏כל כך יפה ורך.
‏אבל הריח שלו.
‏כל הזיעה, הבשמים, התחליבים, המושק.
‏סקס, כן.
‏אבל עם קורטוב האימפריה הרומית.
‏תגיד לי, ואל תשקר.
‏זה כל מה שחלמת עליו?
‏עדיין לא.
‏כמעט.
‏הכמעט-מוגשם הוא המתוק ביותר.
‏אני מבטיחה לך, ‏טוב יותר ברגע שלפני מאשר ברגע שאחרי.
‏זו האמת של העולם הזה.
‏אבל עשית את זה.
‏וזה כל מה שדמיינת.
‏ועדיין יש זמן.
‏זמן למה?
‏לעצור את זה.
‏לדברים כאלה, לכל הדברים, למעשה, יש השלכות.
‏לא לזה.
‏זאת כל הנקודה. לא קראת את ההזמנה?
‏תמיד יש השלכות.
‏לדוגמה, תראה אותך.
‏מישהו, לפני הרבה זמן, החליט החלטה קטנה,
‏ואז עוד אחת, ואז אחת גדולה, ‏ואז אחת חסרת חשיבות.
‏ומפה לשם, אתה נולדת.
‏ביום הזה, היית ההשלכה של בחירה לא מזיקה
‏שנעשתה על ידי מישהו כשבכלל לא היית קיים.
‏והבחירה הזו הגדירה את כל חייך.
‏אתה השלכה, פרי.
‏והערב אתה תישא בהשלכות.
‏את חתיכת כלבה משוגעת, הוזה ולוהטת, מה?
‏יכולנו ליהנות, אני ואתה.
‏טוב, הלילה צעיר.
‏נוכל ליהנות כמה שתרצי.
‏תמיד אהבתי את הילדים הרעים.
‏אני מניחה שיש לי חולשה.
‏ואתם, הילדים הרעים…
‏תמיד הייתם משוגעים עליי.
‏אתה יצור קטן ויפה.
‏היי! חכי!
‏לכי. עכשיו.
‏ילד יפהפה שכמוך.
‏- נפילת בית אשר -
‏תרגום כתוביות: טל מלכה