Etajul 5!
Repede! Trezește-te!
S-a terminat!
S-a terminat show-ul!
Etajul 5!
SFÂRȘIT FERICIT
Ce reconfortant!
Etajul 5!
Mergem acasă acum?
Etajul 5, îți mulțumesc pentru tot!
Nu plânge, Etajul 5!
Pur și simplu, nu-mi vine să cred!
Gustă din hotdog!
Etajul 1 l-a gătit perfect.
- Gustă și berea! - Serios?
E chiar delicios!
Te-ai descurcat minunat.
Să ne încasăm premiile!
În sfârșit, plecăm!
Stați așa puțin!
Unde e Etajul 2?
Etajul 2?
Acolo!
„Scorpie nebună!”
Ce naiba se întâmplă?
Fugi! Bum!
Doamne!
De asta nu puteam citi!
Dar nu înțeleg nimic din toate astea.
Te rog!
Dezleagă-mi mâinile puțin!
Vreau să te îmbrățișez.
Dă-mi banda!
Prinde-l pe idiot!
Nemernicule!
Fir-ai tu…
Treci acolo!
Modelul Smith and Wesson, M36.
Și…
patru gloanțe.
Mulțumesc, Etajul 5!
Vorbesc serios.
I-am crezut cei mai mari fraieri,
dar știu să joace murdar.
Au un instinct bun.
Unul dintre voi mi-a scos opt unghii,
dar două au rămas intacte.
Recunosc că v-am subestimat.
Îmi cer scuze.
Pe bune.
Deci, cine a făcut-o?
Cine a făcut-o?
Vorbiți!
- Tu? - N-am făcut-o eu.
Jur!
Tu ai făcut-o?
Nu! N-am făcut-o eu!
Tu?
Tu ai făcut-o, nu?
Știm toți că ai ceva cu mine.
Înțeleg.
Înțeleg de ce m-ați legat și m-ați bătut măr.
Totuși, unul dintre voi a sărit calul.
Unul dintre voi știe sigur
că a făcut ceva de neconceput.
Zău așa!
Fir-ar să fie!
Chiar sunt uluit.
Știți la ce m-am gândit când eram legat?
„Cum îl găsesc pe nemernic?”
Ba nu.
„Cum îl găsesc pe nemernic într-un mod interesant?”
M-am gândit la un joc.
Ruleta rusească.
Îl știți toți, nu?
RULETA RUSEASCĂ
Am pus un singur glonț în armă.
Riscul
e de unu la cinci.
O să trag pe rând în voi.
N-o să țintesc spre cap.
N-aș vrea să vă omor.
O să trag în picioare.
Durerea va fi atroce.
Începem! Pe rând!
Sigur va fi amuzant.
Cine a făcut-o?
Făptașul.
Am zis că nu știu!
Unu.
Doi.
Am zis că nu știu!
Trei!
Fir-ar să fie! Ce noroc ai!
Dar tot meriți o mamă de bătaie.
Scorpie arogantă!
Dragul nostru liberal stângist.
Știi făptașul?
Nu! Nu știu cine a făcut-o.
Deci, habar n-ai.
Bine.
Așa!
Începem.
O să înțepe puțin.
Unu.
Doi.
Trei!
Futu-i! Ce m-am speriat!
Hei!
Leagă-i piciorul!
Fir-ar să fie!
Leagă-l strâns!
Sângerează mult, nu-i așa?
Ce măcel face ăsta!
Măi să fie!
Dragul nostru Etaj 1.
Ce păcat! Ai doar un picior bun.
Te rog, nu trage!
Te rog, Etajul 6!
Nu! Te rog! Nu piciorul!
Nu piciorul!
M-am rugat pentru prima oară în viață,
ca să aflu cine mi-a făcut asta.
Din suflet!
Te rog! Te implor!
Nu trage în picior!
Roagă-te!
Poate că soarta-ți surâde.
Unu.
Doi!
Te rog! Nu!
- Trei! - Așteaptă!
Așteaptă, te rog!
Știu eu!
Eu…
Știu cine a făcut-o!
Ba nu! Știu cum poți afla cine a făcut-o.
Știi „cum”?
Nu știi „cine”. Ce prostie!
Există un martor!
Un martor?
Camerele…
Cei care urmăresc camerele de supraveghere!
Camerele!
Cumpără înregistrarea de atunci!
Noi am cumpărat și o rețetă pentru făcut alcool!
Sigur ți-o vând!
Poți face orice cu banii!
E genială ideea!
Sunt sigur că poți!
- Unde mergi? - În camera mea.
De ce?
Ca să văd înregistrarea.
De ce s-o vezi tu?
Fiindcă e amuzant!
Cine să fie oare?
Sper să ne aștepte o surpriză!
Abia aștept să aflu!
Tu unde mergi?
Poftim?
Stai cu ochii pe ei!
Bine.
Știți înregistrarea cu unghiile smulse ale Etajului 6?
Vrem s-o cumpărăm.
O vedem în camera mea.
O sută de milioane de woni?
O s-o văd…
singur, în camera mea.
E mai mare distracția în doi, nu?
Etajul 7!
Ești bine?
Cine a făcut-o?
Spune-ne!
Liniște!
Oricum, va afla toată lumea curând
cine a făcut-o.
S-au dus 100 de milioane!
E ca la cinematograf!
Ador spectacolele bune ca ăsta!
Ce surpriză!
Cine a făcut-o?
Îmi transpiră palmele.
Dumnezeule!
Etajul 1!
Tu ai făcut-o, nu-i așa?
Nemernicul!
Îmi pare rău.
Îmi pare rău!
M-am gândit la ce-mi făcuse
și am fost furios,
supărat și…
Și aveai nevoie de bani.
Nu-i așa?
Am greșit așa de mult?
Oamenii ăia ne-au folosit ca să câștige bani!
N-avem dreptul să facem și noi asta?
De ce trebuie să suferim mereu numai noi?
De ce?
Doamne!
Etajul 1 e chiar țicnit!
Tu mai și înghiți!
Sincer, n-am vrut să se încheie show-ul.
Cum aș putea să…
Cum aș putea să plec de aici?
Orice mi s-ar fi întâmplat,
am vrut să mai rămân aici, chiar și pentru puțin.
De asta, am…
Îmi pare rău!
Totuși,
cum ai putut să scoți dintele unei fete?
Ticălosule! Nebunule!
Am nevoie de implant dentar la vârsta asta din cauza ta!
O să-l omor pe nemernic
și închei show-ul.
Etajul 6! Dobitocul ăla e făptașul!
- Etajul 1! - El e nemernicul!
Nu face asta, te rog!
Poftim?
Ai fost prea agresiv, Etajul 6.
Chiar de la început.
Pare rănit!
Etajul 4!
- Vii, te rog, ca să-l legi? - Poftim?
Bine.
Etajul 5 are inima prea bună.
Nu trebuie s-o urâți.
Nemernicul!
O să-l omor pe nemernic!
Scursura!
M-a păcălit, ticălosul!
Nu mai vorbi așa, Etajul 5!
Nu mai vorbi așa!
Altfel, nu te eliberez. Da?
Te-am răzbunat eu.
Are spatele rupt.
Îi va fi mult mai greu să trăiască.
Nu trebuie să moară nimeni aici.
Niciodată!
Îmi promiți?
Da?
Uitați-vă cu toții la cronometru!
Surprizele se înlănțuie!
Ador să fiu aici.
Nu e minunat?
Sigur ne așteaptă multă distracție.
Cât mă bucur!
Etajul 8 a pus-o pe Etajul 5 să-l îngrijească pe Etajul 7.
L-am dus pe Etajul 6 în camera lui.
Mai repede!
Apoi, ne-a legat pe rând
și ne-a închis.
Astfel s-a sfârșit revoluția noastră.
Odihnește-te!
Amorțisem de la durere.
Cu o noapte în urmă, dormiserăm așa de bine!
Totul pare un vis.
Parcă nu s-ar fi întâmplat.
Parcă am fi simțit mereu durerea.
Parcă trăisem mereu cu ea.
Se va sfârși vreodată durerea?
Ba nu. Oare e chiar adevărată?
Poate că încă visez.
Etajul 8 cumpăra zilnic clipuri cu noi zvârcolindu-ne de durere
și le privea.
Erau foarte scumpe,
dar ea câștiga mult mai mult, așa că-și permitea.
Am nevoie de ceva mai stimulant.
Am transpirat și am sângerat.
Ne-am bătut, înjunghiat și electrocutat.
Ne-am instigat, ne-am înșelat,
ne-am trădat și șantajat.
Să înșeli, să fii înșelat și să înșeli din nou.
Am făcut absolut tot ceea ce-și fac oamenii unul altuia.
Ar mai fi moartea.
Flacăra.
Au văzut tot ce e de oferit.
A devenit plictisitor.
Stimulul.
Care e stimulul suprem?
M-am gândit la asta ieri.
O clipă!
Ce li s-ar părea cu adevărat distractiv?
Ceva ce n-au mai văzut.
Nu vei suferi nicio rană majoră,
fiindcă show-ul continuă.
Și, dacă ești rănit, Etajul 5 sare în ajutor.
TORTURA PRIN PRIVAREA DE SOMN
Așteptați!
Un lucru interzis cu desăvârșire de Convențiile de la Geneva,
chiar și în vreme de război, când oamenii se ucid fără milă,
e folosirea corpului uman pentru experimente.
Simularea nu mai era deja pentru show, ci doar de dragul de a se face,
de a provoca durere altuia
fără niciun motiv întemeiat.
Acțiunea simplă a unui om de a răni pe altul.
Nimic nu e mai stimulant decât un număr nemaivăzut.
E unic și chiar și monotonia sa nu reprezintă o problemă.
Îmi pare rău!
Atingerea celor mai ascunse colțuri ale ființei umane fără a ști cum.
Îmi pare rău!
Etajul 4 ne hrănea,
ne lega când legătura era slabă
și continua să ne tortureze prin privarea de somn.
Dă-mi drumul, te rog!
Etajul 5 părea lipsită de speranță.
În ciuda strigătelor de ajutor,
ea ne păstra doar funcțiile vitale,
exact cât să supraviețuim.
Astfel, nu puteam muri, iar durerea era veșnică.
Te simți bine, Etajul 3?
Etajul 7! Cum de ești aici…
Nu erai legat?
Eu?
De ce? Sunt Etajul 7.
Poftim?
Nu știai?
Habar n-aveai!
Tu ești singurul care suferă.
Asta…
Poftim?
Toate astea…
sunt doar imaginația ta.
Nu!
Simt suferința lumii întregi!
Nu-i așa?
Și eu parcă le simt durerea.
Nu se mai poate așa!
Atunci, să le dăm drumul?
Trebuie să pictez.
Poftim?
Sunt copleșită de emoție.
Sentimentul ăsta…
Trebuie să-mi exprim sentimentul ăsta.
Ce părere ai?
Etajul 8!
E așa de motivant!
Care e denumirea tabloului?
Numărul 5.
Numărul 5?
Atât denumirea cât și tabloul exprimă luxul.
Exact ca tine.
Deci, nu crezi…
că merit să-mi iau o poșetă?
Sigur, Etajul 8!
Stai așa!
Mai trebuie să cumpăr ceva.
Ce anume?
Coco.
Coco, îți place poșeta mea nouă?
„Ham, ham! Ce drăguță e!”
E frumoasă, nu-i așa?
„Ham, ham!”
Așa m-am săturat de asta!
Etajul 4!
Ce e?
Sunt prost dispusă azi.
Îmi pare rău.
Ce e?
Iar te-ai ușurat?
Zău așa! Ai mâncat așa de puțin!
Nu era asta.
Fiindcă ți-am scos dintele, Etajul 4,
sincer…
Îmi pare sincer rău.
M-ai surprins atunci.
Nu-i nimic.
Cu timpul,
am ajuns să te înțeleg.
Suntem foarte dedicați când e vorba de bani.
Apoi, într-un fel, câștig mai mult datorită ție.
O să-mi fac un implant.
Etajul 1,
în locul ăsta,
nu mă consider umană.
Sunt doar… Cum să zic? O jucătoare.
O ființă umană ar trebui să se comporte uman,
însă un jucător trebuie să fie performant.
De asta suport așa ceva.
Strâng rahatul oamenilor, iar, mai nou, al unui câine.
Chiar sunt implicată în show acum.
Etajul 4.
Da?
Chiar vorbești serios?
Despre rahatul de câine?
Că ești implicată în show.
Zău așa!
Credeai că distracția mea e să șterg după tine?
Nu mai vrei să mănânci?
Ai putea câștiga mult mai mult.
Poți câștiga
o sumă pe care nici n-ai putea să ți-o imaginezi.
Poftim?
Poți schimba camerele.
Ce dracu' spui?
Poți
schimba camerele.
Există o cale
prin care poți deveni Etajul 8.
Zece mii de woni.
Primul etaj.
Ar exista…
o cale de a schimba
camerele?
Un miliard.
Când vrei să se încheie show-ul ăsta?
Eu cred
că Etajul 1 ar trebui să hotărască.
Da. Hotărăște tu!
Ce sumă ți-ar fi de ajuns?
Eu…
vreau să câștig un miliard de woni.
Am nevoie…
de un miliard.
Subtitrarea: Daniel Onea