2. etasje.
Jeg har ikke gjort noe. Jeg er også et offer!
Jeg gjorde bare det jeg ble bedt om! 2. Etasje!
Det burde holde.
Vi var endelig trygge og følte en enorm lettelse.
Denne lettelsen førte til en eksplosjon av undertrykt sinne.
Fortvilelsen vi hadde følt, brøt endelig løs.
Jævla drittsekker!
Din forpu…
Din forpulte jævel. Hvorfor gjorde du det mot meg?
Ingen stoppet ham.
Sinnet var berettiget,
så volden hans føltes også berettiget.
Du er akkurat lik.
Du hadde bare flaks.
Du tror du er noe, hva?
Jeg…
Faen. Vi var døden nær, men overlevde.
Vi evnet ikke å være så brutale som dem.
Noen fjernet batteriet.
Var det deg? Så den ikke skulle funke?
Hvorfor fortalte du oss om lyden? Du ga oss et hint, sant?
Jeg er en reddhare og en feiging.
Jeg hadde gjort det samme om jeg ble truet.
Så vær ærlig.
Si noe.
Si at du ikke hadde noe valg og ventet på sjansen til å redde oss.
Unnskyld.
Hva?
Alt jeg kan si…
…er at jeg er lei for det.
Etter en lang diskusjon satte vi ham fri.
Var det ikke for ham, ville vi fortsatt vært slaver.
Etter å ha blitt løslatt, tørket 7. Etasje tårene i smug.
Tårer som uttrykte følelser han har holdt tilbake i lang tid.
Han må ha lengtet etter denne dagen også.
Vi har tjent masse tid.
De må ha elsket det.
Men hvorfor føles det ikke som om vi har vunnet?
Fordi de tjente mye mer penger enn oss.
Revolusjonen ble belønnet med massevis av tid.
Til slutt kunne jeg være sint på min egen uheldige hånd,
som valgte en nedre etasje.
Du skal få mat.
Etter basketaket la vi dem inn på sine egne rom.
Men de var ikke lenger private rom.
Alle rommene var åpne 24 timer i døgnet. Fellesrom som alle kan bruke fritt.
Hvorfor går du ikke inn?
Jeg er litt sjokkert, 3. Etasje.
Hva?
Alt dette ble kjøpt med pengene vi tjente med svette og blod.
Helt utrolig.
Penger… er jaggu fett.
Det er så lenge
siden jeg så badevann.
Herlighet.
Er det ikke dette man bruker i stedet for tanntråd?
Dette stedet er et hotell. Jeg kan bo her for alltid.
Det er et bidé.
Hun har 21,9 milliarder. 340 000 won i minuttet.
Herlighet.
Jeg tror ikke mine egne øyne.
Skal vi bare bruke alt?
Vi kan kjøpe det vi vil.
Som bidéet der borte.
Ting som det.
Tror du det er greit?
Glem det.
Hun er som oss. Hun trenger pengene når hun kommer ut.
Det er første gang jeg er mett her.
-Ja. -Samme her.
Det er et festmåltid, sant? Et ordentlig festmåltid.
Det hadde vært fint
om vi kunne tatt oss en drink nå.
Skulle ønske vi hadde alkohol her. Men vi får ikke kjøpe mat og drikke.
Jeg pleide å kjøpe vindelklokkerøtter på markedet for å lage deodeok-vin.
Det kan være vanskelig å lage vin og øl,
men kan vi ikke lage noe soju-lignende?
Se. Vi har masse vann der borte.
-Det hadde vært… -Det hadde vært flott.
Jeg personlig
liker å ta meg en liten drink,
så jeg tok noen dagskurs i å lage alkoholholdig drikke.
Men jeg husker ikke hvordan jeg lagde dem.
-Jeg husker ikke hvordan. -Vent.
-Kan vi ikke bruke penger på hva vi vil? -Hva mener du?
Tja… Kanskje vi kan kjøpe oppskriften
til å lage alkohol.
Betyr det at vi kan kjøpe det?
Jeg tror det. Prisen pleier å vises når vi kjøper noe.
Vent, se. Det er 100 millioner won.
Det er mye for oss, men hun tjener det på en halv dag.
Det er sikkert greit.
-Det var vondt! -Kan vi få 100 millioner av pengene dine?
Ja, men kan du ikke løsne meg først?
Å være bundet er ikke min greie. Jeg vil heller binde andre.
-Jeg kan ikke. -Hva?
Pokker.
HVORDAN MAN PRODUSERER ALKOHOL
Ferdig. Skal jeg prøve først?
Ikke svelg det, for sikkerhets skyld. Spytt det ut etterpå.
Jeg sa du ikke skulle svelge. Du skulle spyttet…
Hvordan smaker det?
Litt surt først.
Det har en bitter smak.
Hva skal jeg si?
Det smaker som om du kan dø om du ikke er forsiktig med det.
Det er spennende.
Det smaker helt grusomt,
men jeg kan ikke spytte det ut.
-Det var det jeg sa. -Ikke sant.
Vi lager mer.
Selvsagt.
-Her. -Takk.
7. Etasje får det til å se ut som dyr whisky.
Det så ut som en whiskyreklame.
-Ja, ikke sant? -Jo.
Dette er hyggelig.
Det er som være på telttur.
Ja, virkelig.
En fin telttur bør alltid ende med ramyeon.
Å, ramyeon.
Jeg skjesser på ramyeon.
Og suppe også. Koreanere må ha suppen sin.
Jeg tror ikke vi har spist suppe siden vi kom hit.
For vi kan ikke kjøpe mat og drikke.
Vil dere ha litt ramyeon?
Hva?
Ramyeon.
Det er varmt! Det er glovarmt!
Oi, det var varmt.
Hva gjør du?
Slutt.
Kan du ikke se det? Jeg la oppi vårløk og mange egg.
Det lukter godt, sant?
Smak. Det er nydelig.
Jeg mener det.
For en nydelig suppe!
Skal vi skåle med suppen?
-Skål. -Skål.
Hvor lenge må vi holde på?
Er du trøtt, kan du gå tilbake til rommet.
Nei, jeg mener med showet.
Burde vi ikke avslutte?
Hva?
Jeg trodde vi hadde blitt enige
om å bli til jeg tjener én milliard won.
1. Etasje. Den milliarden…
-Jeg dekker det som mangler når vi drar. -Hva?
Siden du trenger én milliard won, kan jeg gi deg noen av pengene mine.
Så dere ikke det vi gjorde mot hverandre bare for å tjene litt tid?
Tror dere ikke det er
mange andre måter å tjene tid på?
-Jeg fant faktisk på et par ting. -Det er ikke nok til å tjene tid lenger.
Vi har gått over streken.
Har man gått over, er det ingen vei tilbake.
Men synes dere ikke det er urettferdig?
Vi led fryktelig.
-Vi bør bruke dem til å tjene mer tid… -Tror du du kan det?
-Kan hva? -Kan du faktisk bruke dem til å tjene tid?
-Ja, hvorfor ikke? -Nei, det kan du ikke.
-Jo! -Så gjør det rett nå.
Hun er bundet.
Kom igjen. Hevn deg, tilfredsstill ditt begjær.
Gjør hva du vil. Hun kan ikke gjøre motstand.
3. Etasje.
La oss dra herfra som mennesker.
Det er vår siste sjanse.
Vår siste sjanse
til å dra med anstendigheten i behold.
-Hva er det? -Hva?
Se på de stjernene,
er de ikke vakre?
Jo, det er de.
Men etter å ha bodd her så lenge, lurer jeg på om vinduet er hele himmelen.
Hva mener du?
Det er alt vi kan se herfra.
Verden utenfor. Virkeligheten.
De blekner og blir glemt,
inn i mørket eller ingenting.
Kanskje hun har rett.
Det kan være siste sjanse til å dra med anstendigheten i behold.
Jeg vil se den ekte himmelen.
For en vending.
Datteren min elsket å se meg gjøre dette.
Om hun tar etter deg, må hun være skjønn.
Kanskje jeg burde ha gjemt unna et bilde av henne.
Vi drar snart uansett.
Gi henne mye god mat med alle pengene du tjente.
Gi henne mange fine ting.
Vi ble enige om å avslutte showet
når den gjenværende tiden utløp.
De fastbundne høyere etasjene, var enige,
men de ikke hadde så mye valg.
Vi spiste godt,
matet dem godt
og tok godt vare på dem.
-Det går bra. -Jeg vil ikke.
Unnskyld meg. Kan du klø meg her?
Philtrumen min. Rett over leppa.
Den klør sånn.
Nei, litt mer til siden.
-Her? -Sånn.
Det føles godt.
Å, så deilig.
-Iblant ser jeg for meg slike scenarioer. -Takk.
Men tiden gikk uten at det skjedde noe usedvanlig.
Vi vasket de slitte og skitne uniformene,
og håret med tørrsjampo.
Vi stelte oss og var klare til å dra.
Det var på tide å dra tilbake til verden utenfor og virkeligheten.
Det er vår siste kveld.
Det er det.
Du opplevde mye vanskelig her.
Du også, 5. Etasje.
Du hadde det tøft.
Det gjelder alle.
Kom. 2. Etasje, kom hit.
Dere var virkelig utrolige. Alle sammen.
Farvel, alle sammen!
Det var både flott og jævla dritt.
La oss aldri møtes igjen.
8. ETASJES PREMIEPENGER 25 666 090 000 WON
7. ETASJE 16 319 960 000 WON
6. ETASJE 10 053 930 000 WON
5. ETASJE 6 212 280 000 WON
4. ETASJE 3 890 340 000 WON
3. ETASJE 2 333 540 000 WON
2. ETASJE 1 533 620 000 WON
1. ETASJE 766 890 000 WON
Hva faen? Kom ut, alle sammen!
Hva skjer med den greia?
Hvorfor fikk vi så mye tid?
Vi hadde ni timer igjen kl. 22 i går.
De har gitt oss nesten 37 timer.
Da vi gikk i trapper eller ble taset, tjente vi bare mellom 12 og 24 timer.
Gir dette noen mening?
De ville aldri gitt ut tid gratis.
Gjorde dere noe?
Gjorde dere?
Ikke jeg.
Jeg ryddet og pakket i går kveld.
-Jeg gjorde ikke noe spesielt. -Ikke jeg heller.
Hva faen er det som foregår?
Følg meg.
5. Etasje!
Se etter uvanlige ting.
Hun snorker.
Er ikke maten her ennå?
Jeg er skrubbsulten.
Du skal få noe senere.
Jeg ser ikke noe uvanlig.
Hva er det som foregår?
Hva?
Er noe galt?
Hun må kroppsvisiteres.
-Hva? -Alle unntatt 5. Etasje, kom dere ut.
Jeg skal sjekke selv.
-Hva? -Ut herfra!
Hva? Nei, ikke gå!
Nei! Skal du kroppsvisitere meg for å tjene penger?
-Fant du noe? -Jeg ser ingenting.
Noe må være på gang.
Vi prøvde å finne ut hvorfor vi tjente mer tid, men fant ingenting.
Seriøst, hva i helvete er det som foregår?
Én ting er sikkert.
Den skyldige er blant oss.
Gi deg.
Ikke mistenk hverandre
når vi ikke er sikre.
Hun har rett. Vi har vært gjennom så mye sammen.
Kanskje vertene syns det er leit at det er slutt,
så de gir oss ekstra…
Faen. Hva snakker jeg om?
Du får ingenting gratis her.
Vi kan ikke være sikre,
men noe må være underholdende å se på.
"Underholdende."
Faen ta.
Hva faen er så "underholdende"?
Hva kan det være?
Hva skjer akkurat nå?
4. Etasje.
Hun blør…
Hvem gjorde dette mot deg, 4. Etasje?
Tanna hennes ble trukket ut.
Faen ta dere.
Jeg ba dere løsne meg! Forpulte jævler!
-Jeg er så lei for det. -Så du hvem det var?
Jeg våknet opp sånn her.
Hva skal jeg gjøre nå?
Det gjør vondt.
Vi har et offer, men ingen gjerningsmann.
Vent. Hvorfor var det ikke et offer i går?
Intet offer?
Skaden kan være på et sted som ikke er synlig…
Det betyr…
Vent! Vent litt!
Hva skjer?
Skoa hans!
Hva skjedde?
Tåneglene hans…
Alle er dratt ut.
-Hvorfor så overrasket? -Hvorfor tiet du?
Den som gjorde dette mot meg,
må jo være en av dere.
Vil dere avslutte showet?
Det blir ikke så lett.
Dette begynner å bli interessant, sant?
Hvem er det?
Hvem av dere drittsekker
står bak dette?
2. Etasje, ikke hiss deg så opp. Vi snakkes når du har roet deg.
Var det deg?
Nei, 2. Etasje.
Det var deg, sant?
Vi burde ikke løsnet deg.
Du levde tross alt i luksus med å støtte dem.
Du gjør dette fordi showet snart er over, ikke sant?
Ikke gjør dette, 2. Etasje. Alt det var før.
Takket være ham er vi fri.
Hjalp du ham?
-Hvorfor er du sånn, 2. Etasje? -Er det deg?
-Hva? -Fordi du ikke tjente en milliard?
-Det er ikke meg. -Da må det være deg.
Nei! Det er ikke meg.
Dro han ut sine egne tånegler, eller hva?
Hva med deg, 2. Etasje?
Hva?
Er det faktisk viktig for deg hvem den skyldige er?
Skjønner du det ikke?
Uansett hvem den skyldige er,
så betyr det at en eller flere av oss ikke vil at showet skal ta slutt.
Det er viktig.
Har du ikke skjønt det?
Har dere gått fra vettet?
Har dere blitt helt gale?
Har dere glemt hvordan vi unnslapp det helvetet?
Den gjenværende halve dagen har blitt til tre dager.
Som 6. Etasje sa, vil dette showet kanskje ikke ta slutt.
Hvem er det?
Hva pokker? Hvem er du?
Har du ikke gjort nok? Skal du angripe meg også? Din jævel!
Stikk! Stikk, sa jeg!
Ikke ødelegg døra.
Ikke ødelegg den! Stopp!
Kom deg vekk!
Kom igjen, din jævel!
Bare prøv deg!
Jeg tok helt feil.
De prøvde ikke å bryte seg inn, men å hindre meg i å slippe ut.
Beklager. Det er bare slik vi kan forhindre at noe skjer.
Hva mener du? Hvorfor låser du meg inne?
To matpakker og to flasker vann om dagen.
Så bli på rommet ditt til showet er over.
2. Etasje!
Vent. Bare åpne den et øyeblikk. 2. Etasje.
2. Etasje!
Ikke gå. Åpne den, så snakker vi.
2. Etasje.
Bør jeg
også gå inn?
Nei.
Mat og ta vare på folka som er bundet.
La oss holde ut noen dager til.
2. Etasjes metode var udemokratisk.
Den var voldelig og tyrannisk,
men stoppet de mystiske forbrytelsene.
Med alle innelåst, skjedde ingenting.
Tiden bare gikk.
2. Etasje avhørte ingen.
Hun ga oss bare mat og vann.
Showet var i ferd med å avsluttes.
Hvorfor bestemmer hun alt her?
Tror hun at hun er sjefen?
Hun kunne ha prøvd å snakke om dette, men å installere en lås?
Utrolig. Dette er helt latterlig.
Å låse døra løser ingenting. Vent.
Hun sa vi får to av hver.
Hun skal få høre det når jeg ser henne. Dette er uakseptabelt.
Nam. Tørket blekksprut er godt.
Prøv å spise litt mer.
5. Etasje.
Tanna mi gjør så vondt.
Jeg har ligget i senga i hele dag, og jeg sliter med å fordøye.
Kom igjen, 5. Etasje. Jeg sa det, ikke sant?
Kan du ikke løsne hendene mine?
Det er ikke min greie å være bundet.
Jeg kan ikke røre meg
fordi jeg er bundet fast.
Det føles som om hele kroppen min er lammet.
5. Etasje, du er en dårlig person.
Her.
Du.
Kan vi ikke i det minste
løsne hendene deres?
La dem være.
Det er bare det
at de har vært bundet fast i dagevis.
De er ikke kriminelle.
De er hyggelige folk. Det er bare…
Dette ville ikke skjedd om de ikke hadde kommet hit.
Det er ikke lenge igjen, la oss løsne dem.
-Alt er over. -Det holder.
Slutt med det tullet.
Tror du jeg vil gjøre dette?
Det gjør meg gal også!
Hva? Hvordan kom du deg…
2. Etasje løsnet meg.
-Gjorde hun? -Ja.
Hun hadde tenkt litt over det og var lei for at hun bandt oss.
Hun løsnet meg også.
Jeg får endelig puste.
Det har vært så tøft. Jeg er glad det går ba med dere.
Hva med 6. Etasje?
Jeg vet ikke.
Kanskje hun fortsatt er sint på 6. Etasje.
Du har rett.
Jeg går til 6. Etasje.
Høres bra ut.
Kom 2. Etasje
innom her?
2. Etasje løsnet både 4. Etasje og 8. Etasje.
-Gjorde hun det? -Ja.
Hun satte dem fri. De er utenfor.
Hun kom innom tidligere.
Ja?
Hva sa hun?
At hun skulle løsne meg.
Hun ba meg vente, for hun måtte hente noe.
Ikke sant? Jeg visste det. 2. Etasje er så snill.
Så… kan du
løsne meg?
Hun hadde tenkt å gjøre det.
Jeg burde ikke.
-2. Etasje vil løsne deg selv. -Nei.
Jeg er faktisk… redd.
Hva?
2. Etasje prøvde å drepe meg.
Hva snakker du om?
Jeg mener det. Hun prøvde å drepe meg.
2. Etasje er den skyldige.
Hun dro ut tåneglene mine,
banket meg opp og gikk.
Det er umulig.
Vet du ikke hvor mye hun hater meg?
Jeg kommer til å dø om du forlater meg slik.
Hun dreper meg når hun kommer tilbake.
Jeg er redd.
Nei.
Nei, 2. Etasje er ikke sånn.
Jeg skal snakke med henne.
Du aner ikke
hva den drittsekken gjorde med meg.
Hun dro ikke bare ut tåneglene.
Hun gjorde forjævlige ting mot meg!
Jeg vil…
…aldri kunne tilgi henne for det hun gjorde.
Hvis noe slikt skjer igjen, tror jeg jeg dør.
Jeg sverger…
Ikke gå. Bli her.
Bli hos meg. Jeg er i trøbbel når 2. Etasje kommer.
Jeg mener det. Masse trøbbel.
Jeg vet heller ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg bare…
Vær så snill
å løsne hendene mine litt.
Jeg vil holde deg.
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins