2. Sal.
Jeg gjorde ikke noget. Jeg er også et offer!
Jeg adlød bare ordrer!
2. Sal!
Det burde være nok.
Vi var endelig i sikkerhed.
Med sikkerheden fulgte en følelse af lettelse.
Og den følelse af lettelse
førte til en eksplosion af undertrykt vrede.
Sorgen, vi havde holdt inde, brød endelig fri.
I forpulede møgsvin!
Dit dumme…
Dit dumme svin.
Hvorfor gjorde du det?
Ingen stoppede ham.
Vreden var berettiget,
så volden blev også anset som berettiget.
Også dig.
Du var bare heldig.
Tror du, du er noget særligt?
Jeg…
Pis.
Vi var vendt tilbage fra dødens rand.
Men kunne ikke være lige så brutale.
Batteriet var taget ud.
Det var dig, ikke? Så den ikke virkede?
Hvorfor fortalte du os om lyden?
Du prøvede at hjælpe os, ikke?
Jeg er en bangebuks og en kujon.
Jeg havde gjort det samme under trusler.
Så vær ærlig.
Sig noget.
Fortæl os, du var tvunget til at vente på en chance for at redde os.
Undskyld.
Hvad?
Det eneste, jeg kan sige, er…
…at jeg er ked af det.
Efter en lang diskussion valgte vi at sætte ham fri.
Var det ikke for ham, ville vi stadig være slaver.
Efter at være blevet løsladt tørrede 7. Sal sine tårer væk i stilhed.
Det lignede tårer efter alle de tilbageholdte følelser.
Han måtte også have længtes efter denne dag.
Vi har tjent så meget tid.
De må have elsket det.
Men hvorfor føles det ikke, som om vi har vundet?
Fordi de har tjent så mange flere penge.
Revolutionen blev belønnet med uhyre meget tid.
I sidste ende kunne jeg kun være vred på min egen uheldige hånd,
som valgte en af underetagerne.
Jeg giver dig mad.
Efter sammenstødet var de tre øverste etager bundet til deres værelser.
Forskellen var,
at deres værelser ikke længere var deres eget behagelige helle.
De var åbne 24 timer i døgnet. De er nu fællesrum, som alle kan bruge.
Hvorfor går du ikke ind?
Jeg er bare lidt chokeret, 3. Sal.
Hvad?
Alt dette blev købt med de penge, vi havde tjent med vores blod og sved.
Jeg kan ikke tro det.
Penge er
uden tvivl bekvemmelige.
Så længe siden,
jeg sidst har set badevand.
Du godeste.
Er det ikke sådan en, man bruger i stedet for tandtråd?
Det er jo som et hotel. Jeg kunne bo her for evigt.
Der er et bidet.
Hun har tjent 21,9 milliarder won.
Du godeste.
Jeg kan ikke tro mine egne øjne.
Skal vi bare bruge det hele?
Vi kan købe, hvad vi vil. Som det bidet derovre.
Den slags.
Ville det være okay?
Glem det.
Hun er ligesom os. Hun får brug for pengene udenfor.
Jeg føler mig mæt for første gang her.
-Ja. -Det samme her.
Et sandt festmåltid, ikke?
Overdådigt.
Det ville være perfekt,
hvis vi havde en drink nu.
Gid vi havde drinks her.
-Enig. -Men vi kan ikke købe mad og drikke.
Jeg plejede at købe deodeok på markedet for at lave deodeok-vin.
Jeg er ikke ekspert i vin og øl, men kan vi ikke lave en form for soju?
Vi har masser af vand derovre.
-Det ville være… -Det ville være fantastisk.
Personligt ynder jeg
at drikke i moderate mængder.
Så jeg tog endagskurser for at lære at lave alkoholiske drikke.
Men jeg kan ikke huske, hvordan jeg gjorde.
-Jeg kan ikke huske det. -Vent.
Vi kan gøre alt med penge.
-Hvad mener du? -Altså…
Vi kunne købe opskriften
på alkoholiske drikke.
Betyder det, at vi kan købe det?
Det tror jeg.
-Prisen vises også, når vi køber noget. -Vent. Se der.
Det koster 100 millioner.
Enormt dyrt for os, men hun tjener det på en halv dag.
Det bør være fint.
Av!
Må vi bruge dine penge? 100 millioner won.
Det må I gerne, men kan du ikke løsne mig først?
Jeg tænder ikke på at være bundet.
Jeg vil binde andre.
-Det kan jeg ikke. -Hvad?
For fanden.
SÅDAN FREMSTILLER MAN ALKOHOL
Færdig.
Skal jeg smage på det?
Slug det ikke, for en sikkerheds skyld. Spyt det ud bagefter.
Jeg sagde, du ikke skulle sluge det.
Hvordan smager det?
Det er surt i starten.
Men bliver så bittert.
Hvad skal jeg sige?
Det smager, som noget man dør af, hvis man ikke passer på.
Det er spændende.
Det smager fælt, men jeg kan ikke lade være med at bunde.
-Jeg sagde det jo. -Ja.
5. Sal, lad os lave noget mere.
Selvfølgelig.
-Her. -Tak.
7. Sal får det til at se ud, som om det er dyr whisky.
Det lignede en whiskyreklame.
Ja, ikke?
Totalt.
Det her er rart.
Som om vi er på campingtur.
Enig.
På en god campingtur bør man altid spise ramyeon-nudler.
Åh, ramyeon.
Det har jeg så meget lyst til.
Og suppen, man får til.
Koreanere skal have deres suppe.
Jeg tror ikke, vi har fået suppe, siden vi kom.
Vi kan jo ikke købe mad og drikke.
Vil I have noget ramyeon?
Hvad?
Ramyeon.
Det er varmt!
Brandvarmt!
Det var varmt.
Hvad laver du?
Hold nu op.
Kan I ikke se det?
Jeg toppede det med hakkede forårsløg og masser af æg.
Det dufter godt, ikke?
Smag på det.
Det er lækkert.
Jeg mener det.
Suppen smager fantastisk!
Lad os
skåle med suppen.
-Skål. -Skål.
Hvor længe vil I
blive ved med det her?
Hvis du er træt, kan du bare gå ned at sove.
Nej, jeg mener showet.
Synes I ikke, vi skal stoppe?
Hvad?
Jeg troede, vi var blevet enige om
at blive her, indtil jeg har tjent en milliard won.
1. Sal. Hvad den milliard angår…
Jeg betaler dig differencen.
Undskyld?
Du skal bruge en milliard won.
Jeg kan bare give dig
noget af min præmie.
Så I ikke, hvad vi gjorde mod hinanden bare for at tjene tid?
Men tror I ikke, der er mange andre måder at tjene tid på?
Jeg har faktisk tænkt på et par ting.
Uanset hvad er det ikke nok mere.
Vi er allerede gået over grænsen.
Når det er sket, er der ingen
vej tilbage.
Men synes du ikke, det er uretfærdigt?
Vi har lidt så meget.
Vi bør bruge dem til at tjene mere…
Kan du det?
-Hvad? -Bruge dem til at tjene tid. Kan du?
Ja, hvorfor ikke?
Det tror jeg ikke, du kan.
-Jeg kan godt! -Så gør det nu.
Hun er bagbundet.
Hævn dig på hende, tilfredsstil dit begær eller noget.
Gør, hvad du vil.
Hun kan ikke kæmpe imod.
3. sal.
Lad os gå herfra som mennesker.
Det er vores sidste chance.
Vores allersidste chance for at gå herfra med anstændigheden i behold.
-Hvad nyt? -Hvad?
Stjernerne
er smukke, ikke?
Det er de vel.
Men efter al den tid
begynder jeg at spekulere på, om det vindue er hele himlen.
Hvad mener du?
Det er det eneste, vi kan se herfra.
Verden udenfor. Virkeligheden.
De dør hen,
bliver glemt,
opslugt af mørket
eller intetheden.
Måske har hun ret. Det er sidste chance for at beholde vores medmenneskelighed.
Jeg vil se den rigtige himmel.
Der er også dage som denne.
Min datter elskede, når jeg viste hende det her.
Ligner hun dig, må hun være bedårende.
Måske skulle jeg have beholdt et foto af hende i hemmelighed.
Vi kommer alligevel snart ud.
Køb en masse lækker mad til hende med de penge, du har tjent.
Køb hende alt muligt vidunderligt.
Så vi aftalte at afslutte showet, når den resterende tid løb ud.
De øverste etager, som var bundet, var enige,
men de havde ikke meget at sige.
Vi spiste godt,
gav dem rigeligt mad
og tog os endda godt af dem.
-Det er okay. -Jeg vil ikke.
Undskyld. Kan du klø mig her?
Mit philtrum. Lige over mine læber.
Det klør så meget.
Nej, lidt til siden.
-Her? -Præcis.
Det er rart.
Disse scenarier forestillede jeg mig.
Tak.
Men der skete intet usædvanligt, og tiden gik sin rolige gang.
Vi vaskede vores slidte, beskidte dragter og vores hår med tørshampoo.
Vi fik frisket os op og var klar til at tage af sted.
Det er på tide, at vende tilbage til verden udenfor og til virkeligheden.
Det er vores sidste aften.
Det er det.
Du holdt flot ud.
Også dig, 5. Sal.
Du gjorde det godt.
Det gjorde vi alle.
Kom her.
2. Sal, kom nu.
I har været fantastiske. Jer alle sammen.
Farvel, alle sammen.
Det var både skønt og noget lort.
Lad os aldrig mødes igen.
8. SALS PRÆMIESUM: 25.666.090.000 WON
7. SALS PRÆMIESUM: 16.319.960.000 WON
6. SAL: 10.053.930.000 WON
5. SAL: 6.212.280.000 WON
4. SAL: 3.890.340.000 WON
3. SAL: 2.333.540.000 WON
2. SAL: 1.533.620.000 WON
1. SAL: 766.890.000 WON
Hvad? Kom herud, alle sammen!
Hvad er der galt med den?
Hvorfor har vi fået så meget tid?
I går havde vi helt sikkert ni timer tilbage kl. 22:00.
De har givet os næsten 37 timer.
Selv da vi gik på trapper eller fik stød, tjente vi knap mellem 12 og 24 timer.
Giver det mening?
De ville aldrig give tid væk gratis.
Har en af jer gjort noget?
Har I?
Ikke mig.
Jeg gjorde bare rent og pakkede i går.
Jeg gjorde ikke noget usædvanligt.
Heller ikke mig.
Hvad fanden foregår der så?
Kom med.
5. Sal!
Kig efter afvigelser.
Hun snorker.
Er maden her ikke endnu?
Jeg er hundesulten.
Du får noget senere.
Jeg så ikke noget usædvanligt.
Hvad foregår der?
Hvad?
Er der noget galt?
Vi må klæde hende af.
-Hvad? -Alle går ud, undtagen 5. Sal.
Jeg vil selv tjekke efter.
Hvad?
Ud, alle sammen!
Nej, I må ikke gå!
Nej! Klæder du mig seriøst af, så du kan tjene penge?
-Fandt du noget? -Jeg kan ikke se noget.
Der er sket noget, ikke?
Vi prøvede at finde ud af, hvorfor vi tjente mere tid,
men vi fandt intet.
Seriøst, hvad fanden foregår der?
En ting er sikkert.
Den skyldige er blandt os.
Hold nu op.
Lad os ikke blive mistænkelige,
når vi ikke er sikre.
Hun har ret. Vi har været så meget igennem sammen.
Måske var værterne kede af, at det var slut,
og derfor giver de os ekstra…
For fanden. Hvad er det, jeg siger?
Intet er gratis her.
Vi kan ikke vide noget,
men der må foregå noget, som er underholdende at se på.
"Underholdende."
For helvede da.
Hvad er det, der er så "underholdende"?
Hvad mon?
Hvad sker der lige nu?
4. Sal.
Der er blod…
Hvem gjorde det mod dig, 4. Sal?
Hendes tand blev trukket ud.
Fuck jer.
Jeg sagde, I skulle løsne mig! Møgsvin!
Det er jeg ked af.
Så du gerningsmanden?
Jeg vågnede op sådan her!
Hvad gør jeg nu?
Det gør ondt.
Der er et offer, men ingen gerningsmand.
Vent lidt.
Der var intet offer i går.
Intet offer?
Hvis nu skaden ikke var synlig, men var et sted, vi ikke kunne se…
Kunne det tænkes…
Vent!
Hvad foregår der?
Hans sko!
Hvad er det?
Hans tånegle…
De er blevet trukket ud.
-Overrasket? -Hvorfor sagde du intet?
Det må have været en af jer, der gjorde det ved mig.
Vil I afslutte showet?
Så let stopper det ikke.
Det begynder sgu at blive interessant.
Hvem er det?
Hvem af jer
står bag alt det her?
2. Sal, bliv ikke vred. Lad os tale, når du er faldet ned.
Var det dig?
Nej.
Det var dig.
Vi skulle aldrig have sat dig fri. Du levede jo i luksus på deres side.
Du gør det, fordi showet snart slutter, gør du ikke?
Lad være, 2. Sal. Det hører alt sammen fortiden til.
Vi blev løsladt takket være ham.
Hjalp du ham?
Hvorfor opfører du dig sådan?
-Er det dig? -Hvad?
-Fordi du ikke fik din milliard? -Nej.
Så må det være dig.
Nej! Det er ikke mig.
Han trak vel for helvede ikke sine egne tånegle ud!
Hvad med dig selv, 2. Sal?
Hvad?
Er det så vigtigt for dig, hvem gerningsmanden er?
Ser du det ikke?
Uanset hvem det var, ønsker mindst en af os fem ikke,
at showet skal slutte.
Det er vigtigt.
Kan du ikke se det?
Er I alle sammen gået fra forstanden?
Er I blevet sindssyge?
Har I glemt, hvordan vi undslap det helvede?
Den resterende halve dag er nu tre dage.
Måske slutter showet aldrig, præcis som 6. Sal sagde.
Hvem der?
Hvem er det?
Som om du ikke har gjort nok. Vil du også angribe mig?
Forsvind! Jeg sagde forsvind!
Pas på døren.
Bræk den ikke op! Stop!
Gå din vej!
Så kom an, dit svin!
Bare kom an!
Jeg tog helt fejl.
De ville ikke bryde ind, men forhindre mig i at komme ud.
Beklager.
Vi må forhindre, at noget som helst sker.
Hvad laver du? Hvorfor låser du mig inde?
To madkasser og to flasker vand om dagen.
Bliv på dit værelse,
til showet slutter.
2. Sal!
Vent nu lidt. Luk døren op et øjeblik.
2. Sal.
2. Sal!
Du må ikke gå. Luk den op, og lad os tale.
2. Sal.
Skal jeg
også gå ind?
Nej.
Giv de bundne mad, og tag dig af dem.
Lad os vente et par dage mere.
2. Sal handlede ikke som i et liberalt demokrati.
Det var åbenlyst voldeligt og tyrannisk.
Men det stoppede de mystiske forbrydelser.
Da alle var låst inde, skete der intet.
Tiden gik bare.
2. Sal udspurgte ikke nogen.
Hun gav os bare mad og vand.
Showet sluttede ved tvang.
Hvorfor er det hende, der bestemmer her?
Tror hun, hun er chefen?
Hun kunne have talt med os om det i stedet for at sætte en lås på.
Utroligt.
Det her er latterligt.
Det løser intet at låse døren.
Vent.
Hun lovede os to af hver.
Jeg siger det, når jeg ser hende.
Det her er uacceptabelt.
Blæksprutten smager lækkert.
Prøv at spise lidt mere.
5. Sal.
Min tand gør så ondt.
Jeg har ligget i sengen hele dagen
og har dårlig mave.
Kom nu, 5. Sal. Jeg har jo sagt det.
Kan du ikke løsne mine hænder?
At blive bundet er ikke min ting.
Jeg kan ikke engang bevæge mig,
fordi jeg er bundet.
Det føles, som om jeg er lam i hele kroppen.
5. Sal, du er et dårligt menneske.
Her.
Hør her.
Altså,
kan vi ikke løsne deres hænder i det mindste?
Bare lad dem være.
De har bare
været bundet i dagevis.
De er ikke kriminelle.
De er alle gode mennesker.
Jeg mener…
Alt det her skete kun, fordi de kom hertil.
Det slutter snart, så lad os løsne dem.
-Det er slut nu. -Stop så.
Ikke mere ævl.
Tror du, jeg bryder mig om det?
Det driver også mig til vanvid!
Hvad? Hvordan er du…
2. Sal løsnede mig.
-Virkelig? -Ja.
Hun sagde, hun havde dårlig samvittighed over at binde os.
Hun løsnede også mig. Jeg kan endelig få vejret igen.
Det har været hårdt, ikke? Jeg er glad for, I klarede det.
Hvad med 6. Sal?
Jeg er ikke sikker.
Måske er hun stadig vred på 6. Sal.
Ja, du har ret.
Jeg ser til 6. Sal.
Det lyder godt.
Har 2. Sal
været her forbi?
2. Sal har løsladt både 4. Sal og 8. Sal.
-Har hun? -Ja.
Hun slap dem fri.
De er udenfor.
Hun var forbi tidligere.
Ja?
Og sagde hvad?
Hun ville befri mig.
Hun skulle hente noget og bad mig vente.
Ja?
Jeg vidste det. 2. Sal er så god.
Vil du
være sød at
løsne mig?
Hun vil alligevel gøre det.
Jeg burde ikke. 2. Sal kommer og gør det selv.
Nej.
Faktisk
er jeg bange.
Hvad?
2. Sal forsøgte at dræbe mig.
Hvad snakker du om?
Jeg mener det.
Hun prøvede at dræbe mig.
2. Sal er synderen.
Hun trak mine tånegle ud,
bankede mig og gik.
Nej, det kan ikke passe.
Ved du ikke, hvor meget hun hader mig?
Jeg dør, hvis du forlader mig sådan her.
Hun slår mig ihjel, når hun kommer tilbage.
Jeg er så bange.
Nej.
Nej, sådan er 2. Sal ikke.
Jeg taler med hende.
Du har ingen anelse om,
hvad det svin gjorde ved mig.
Hun trak ikke bare mine tånegle ud. Hun gjorde noget helt sindssygt mod mig!
Jeg vil…
…aldrig tilgive hende for det, hun gjorde.
Hvis det sker igen, dør jeg måske.
Jeg sværger…
Du må ikke gå. Bliv her.
Bliv hos mig. Jeg får problemer, når 2. Sal kommer.
Alvorlige problemer.
Jeg ved heller ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg er virkelig…
Min arm.
Løsn den bare et øjeblik.
Jeg vil holde om dig.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil