Fir-ar! Am ketchup pe mână…
Vreau o pernă!
Te-ai trezit?
Etajul 7! Te-ai trezit?
Ce s-a întâmplat?
Nu ți-e clar? Te-am prins.
Știu că ai colaborat cu ei,
ca să fiți la egalitate cu noi, dar e plictisitor.
Trebuie să fie ceva palpitant.
Nu crezi?
Știi cum funcționează sistemul.
E proiectat în avantajul etajelor superioare.
Aranjasem să fie amuzant.
De ce ești cu ei când ești așa de deștept? Nu e amuzant.
Ce ești? Vreun liberal bogat?
Oricum, noi opt suntem în aceeași barcă.
Nu mai bine facem o avere înainte de final?
Crede-mă, ne vor mulțumi mai târziu.
Ce naiba pun la cale?
Au făcut asta ca să ne împiedice să cumpărăm arme.
Arme?
Cred că are dreptate.
N-ar avea niciun alt motiv
ca să ne spargă interfoanele.
Fii cuminte! O să te fac bogat.
Oare trebuia să fi cumpărat ceva?
Îmi pare rău pentru Etajul 7.
De ce ar lua un om inconștient?
Poate că încearcă să-l dea de partea lor.
„De partea lor”?
Fiindcă Etajul 7 e la un etaj superior.
Cu toboganul și restul, le va fi greu, dacă el e la mijloc.
Ar fi o veste foarte proastă.
Era cel mai deștept.
Hei!
Sunt deșteaptă.
Sigur.
Nu cred că Etajul 7 ar face asta.
S-a străduit mult să se asigure că ne descurcăm.
Nu-i așa?
Sunt foarte apropiat de Etajul 7. Fumăm împreună.
Da.
N-ați primit niciunul, nu?
Mâncare.
Nu, încă n-am primit.
De ce nu iese nimeni?
Da. Crezi că s-a întâmplat ceva?
Ce naiba e asta?
De ce nu-mi place ce simt?
De ce are brațele…
7…
Etajul 7, te simți bine?
Voi anunța cum vor sta lucrurile de acum înainte.
Mai avem aproximativ 160 de ore.
Până la data stabilită,
scopul vostru e să mențineți orele rămase.
Cu alte cuvinte, trebuie să câștigați 24 de ore pe zi,
ca înainte.
Ce se întâmplă?
Cum adică „scopul vostru”?
Nu trebuie să facem asta împreună?
Ne ordonați să câștigăm timp cât vă fofilați?
Nici vorbă! Sigur că nu!
Etajul 7. Nu e așa, nu?
Puteți refuza, dacă vreți.
E alegerea voastră.
- Dar nu veți mânca. - Ne omorâți înfometându-ne?
Jocul se va termina!
Nu vă vom lăsa să muriți.
Toți știu ce înseamnă asta.
Ne țin în pragul morții, hrănindu-ne cât să supraviețuim.
Am îndurat foamea trei zile
și știm cu toții cât de groaznică e amenințarea.
Dacă adunați timp participând la jocuri,
veți fi recompensați cu monede.
Apa, mâncarea costă o monedă.
Lucrurile cumpărate prin toboganul din piață vă vor costa și ele monede.
O monedă echivalează cu trei ore.
Cu alte cuvinte, primiți o monedă la trei ore câștigate.
Dacă nu reușim?
Nu veți primi nicio monedă.
Ticăloșilor!
- E o glumă? - Etajul 2, stai!
Te provoc. Încă un pas!
Asta e pentru polițiști, deci, nu e de glumă.
N-aveți la ce să vă gândiți.
Ca să cumpărați mâncare și o sticlă cu apă,
veți plăti două monede.
O monedă înseamnă trei ore. Puteți câștiga lejer șase ore pe zi.
Ați mai făcut asta până acum.
Știți că șase ore de persoană se câștigă destul de ușor.
Zice că nu mâncăm, dacă nu câștigăm timp.
Nu e doar de partea lor.
A devenit lacheul lor, ca să profite de noi.
Zău așa, Etajul 7!
Nu crezi că e prea mult?
Am lucrat împreună până acum!
Nu înțeleg de ce acum tragem numai noi!
Da. Are dreptate. Cum poți fi atât de crud?
Suntem o familie cât rămânem încă aici!
Practic, ne spui că ne veți exploata!
Nemernicule!
Am zis că nu e de glumă.
Altcineva?
Etajul 1!
E prea brutal. Nu pot să mă uit.
Uite cât timp câștigăm!
E același lucru.
Am venit aici pentru bani.
O să plecăm cu o sumă de neimaginat afară.
Numai că acum veți munci puțin mai mult ca s-o obțineți.
Etajele ne decid rolurile.
Voi s-a întâmplat să fiți la etajele muncitoare.
Cutia asta conține jocurile
pe care le veți juca.
Veți alege de aici ce veți juca.
Doar câștigătorul va scăpa de pedeapsă.
Care e pedeapsa? O să ne electrocutăm iar?
Depinde de joc.
O să aflați când o să jucați.
De ce nu alegi tu primul, Etajul 3?
Hei!
De-a v-ați ascunselea.
- De-a v-ați ascunselea? - Da.
Înainte de a începe jocul,
alegeți ochi, limbă, brațe sau picioare.
Ce vrei să spui?
Ochi, limbă, brațe sau picioare.
Alegeți!
Spune-ne de ce!
De ce ne pui să alegem?
- Fiindcă… - E mai distractiv, dacă păstrăm secretul.
- Nenorocita! - Etajul 2!
Ce să fac?
Ce să aleg? Ce încearcă să facă?
Eu…
Aleg brațe.
Doamne! O s-o iau razna.
Eu aleg
picioare.
Atunci, eu aleg limba.
Deci, ochi pentru Etajul 2.
Atunci, îi legăm?
Să ne lege?
Să fii blând cu ei!
Etajul 6 ne caută, iar noi patru ne ascundem.
De-a v-ați ascunselea are două elemente unice.
Primul, pedeapsa noastră e
în funcție de partea aleasă a corpului.
În al doilea rând, nu ieșim din joc când ne găsește Etajul 6,
ci când ne lovește el.
Bine. Sunteți gata?
- Start! - Zece!
DE-A V-AȚI ASCUNSELEA
Nouă!
- Opt! - Ascundeți-vă mai repede!
Șapte!
Șase!
Cinci!
Patru!
Trei!
Doi!
- Unu! - Venim!
Unde vă ascundeți?
Hei!
Acolo!
Oprește-te!
Etajul 1, ai ieșit din joc!
Acolo!
Repede! Fugi!
Și-am prins doi!
Bine. Au mai rămas doi!
Unde vă ascundeți?
Cine nu-i gata
Îl iau cu lopata
Unde ești? Nu te văd.
Unde sunt?
Poftim? Ce distractiv e!
Fir-ai…
- Ajunge! - Lasă-mă!
Jocul s-a terminat. Ai prins trei.
Uitați cât timp am primit!
Etajul 3 a stat ascuns până la final. El e câștigătorul.
Felicitări!
Cum am menționat mai devreme,
Etajul 3 e scutit de pedeapsă.
Unul dintre ceilalți trei
va primi o pedeapsă.
Să ne pregătim!
Etajul 4!
Pedeapsa e o lovitură aleatorie.
Câștigătorul, Etajul 3, îi acoperă ochii, se învârte de zece ori,
și începe să dea cu bâta.
Cel lovit va fi ales la întâmplare.
Dar nu ți se pare prea exagerat?
Cum am spus,
trebuie să câștigați cel puțin 24 de ore pe zi.
Dacă nu câștigați atât din pedeapsa asta,
trebuie să trecem imediat la următorul joc.
Sper să alegi cu înțelepciune.
„ÎMI PARE RĂU!”
- „E OK, ETAJUL 3!” - „HAI!”
„VOI FI BINE.”
„ÎMI PARE RĂU!”
Unu!
Doi!
Trei!
Patru!
Cinci!
Șase!
Șapte!
Opt!
Nouă!
Zece! Lovește!
Ai fost ales!
Etajul 1! Iartă-mă!
Doamne! Sângerează. Vai de mine!
Respiră! Trebuie să respiri.
Ați câștigat 26 de ore la primul joc. Uimitor!
O monedă la trei ore,
dar, în semn de recunoștință pentru efort,
vă oferim nouă monede.
Acum, scrieți numărul de monede pe care doriți să le primiți.
Ce naiba e asta?
Dacă numărul total notat depășește nouă,
vă luăm toate monedele câștigate azi.
Ce porcărie e asta?
Adică, dacă suma numerelor noastre e mai mare de nouă,
rămânem cu mâna goală?
- Toți? - Așa e.
Futu-i!
E deștept, nu?
N-aveți voie să vă vorbiți.
Dacă trișați, răspundeți cu toții și confiscăm toate monedele.
Nu uitați asta!
Lasă-ne măcar să discutăm…
De acum,
păstrați liniștea!
Poftim!
Responsabilitate de grup.
Răsplătiți individual, pedepsiți în echipă.
Ticălosul ăla diabolic!
Nu vorbiți și nu vă uitați unul la altul!
Ați înțeles?
Bine. Să vedem!
Nouă monede, patru oameni.
Dacă primim două monede fiecare,
rămâne una în plus.
Doamne! Ce risipă!
Sincer, dacă eu am câștigat,
nu merit eu trei monede?
O persoană poate primi una în plus.
Bine. Nouă monede.
Stai așa!
E corect să ia trei câștigătorul?
Dar victima pedepsei? A luat bătaie.
Dacă Etajul 1 crede că merită trei?
Etajul 2 poate gândi că e nedrept. A fost bătută cel mai mult.
Dacă fiecare scrie trei…
Stai așa! Da. O clipă!
N-am încredere nici în Etajul 5.
Ar putea scrie trei doar fiindcă îi e foame.
Ar putea face asta lejer.
Fir-ar! Nu pot avea încredere în nimeni aici!
Se vor gândi doar la ei!
Nu e nimeni deștept în echipa asta.
Sunt singura lor speranță. N-am de ales.
Zău așa! Nu e corect.
Am nevoie măcar de apă.
Dacă scriu toți „trei”?
Dacă au conștiință, ar trebui să mă lase să supraviețuiesc măcar.
Numărul total scris, pentru monede,
e șapte.
Șapte?
Vi le vom da, așa că folosiți-le cu grijă!
Toți au scris două, mai puțin eu.
Cred că m-am gândit prea mult.
Creierul echipei, pe naiba!
Am doar o monedă, deci, n-am de ales decât s-o folosesc pentru…
Etajul 7. Nemernicule!
Trădătorule! Ticălos nenorocit!
De asta ochelariștii nu-s de încredere!
Așa e.
Mai rezistă puțin!
Douăzeci de întrebări.
Douăzeci de întrebări?
Ăsta e un joc în care ne pocnesc de 20 de ori?
Fiecare va pune întrebări pe rând.
Cine va ghici răspunsul corect din 20 de întrebări
va fi câștigătorul.
Ca ieri,
câștigătorul va avea dreptul să pună în aplicare pedeapsa.
Nu e grozav să pui în aplicare pedeapsa.
- Începem? - Bine!
20 DE ÎNTREBĂRI
Bine. Începem acum.
Hai! Să ne concentrăm!
E bine să ghicești mai întâi categoria mare.
E esențial pentru a găsi răspunsul din 20 de întrebări.
E o persoană?
- Nu. - E în viață?
Nu!
- Are formă? - Nu.
Se referă la o acțiune?
O acțiune?
Cred că s-ar putea numi și acțiune.
O faci singur sau în echipă?
Poți s-o faci singur.
E nevoie de cel puțin doi.
E dureros sau plăcut?
E foarte plăcut.
E nevoie de cel puțin doi oameni și e plăcut?
Ar putea fi
ceva sexual?
Nu e ceva sexual.
Ce anume îți trece prin minte?
E ceva
ce știm cu toții?
Da.
Nu se poate să nu vă dați seama deja!
Știu eu răspunsul!
- Stai! - Te-ai…
Te-ai gândit bine?
Da. Sunt sigură că știu.
- Ar trebui să… - Serios!
Cred că știu răspunsul.
Răspunsul e „joc”?
Greșit!
Zece întrebări!
Fiecare ghicit, se numără ca o întrebare.
Stai așa! Joc?
E deșteaptă.
Cred că știu.
Dacă am dreptate, răspunsul e…
Stai puțin!
Dacă voi câștiga, voi primi iar bâta.
Poate că asta e o ocazie?
S-o las pe Etajul 2 să răspundă corect,
ca arma să fie la ea.
Da! Ea e o luptătoare.
Ați renunțat toți?
Nu. Răspund eu.
O să ghicesc.
Dacă nu e „joc”,
e „test”?
- Greșit! - Au fost 11 întrebări.
I-am dat un indiciu cu un răspuns greșit.
Etajul 2, prinde-te! Gândește-te la răspuns!
Știu eu răspunsul.
Spune, Etajul 1!
Poftim?
Știm cu toții ce e asta.
De ce intervii?
- Nu e nici „joc”, nici „test”. - Etajul 1, stai!
Dar știm cu toții răspunsul.
Nu face asta! Stai așa!
Frate!
Oprește-te!
Nu!
Îmi pare rău.
Răspunsul meu e greșit.
Poftim? Ce jalnic!
- Mă retrag. - Ne tachinezi?
A fost un pont super!
Etajul 1, te-ai prins și tu!
Bine. Etajul 2, te rog!
Eu.
S-a prins!
„20 de întrebări”?
Corect!
Bine. A câștigat Etajul 2.
Felicitări!
Da! În sfârșit, vine șansa noastră!
S-a ajuns aici!
I-am dat Etajului 2 arma dreptății.
Mai trebuie doar ca ea să aibă curaj să balanseze arma.
Te rog!
Nu rata șansa asta unică!
Nu ne dezamăgi, te rog!
Nenorociților!
Șapte.
Opt.
Nouă.
Zece! Lovește!
Nu e vreo spadasină
care să-și taie dușmanii doar simțind vântul.
De ce m-am așteptat ca Etajul 2
să-i bată cu ochii acoperiți?
Nici măcar nu s-a gândit
să-i atace cu bâta de baseball.
Când te obișnuiești să fii victimă
și cedezi complet,
ajungi să accepți asta.
Supraviețuind zi de zi cu sânge, sudoare, durere, pentru bani și timp,
îndurând fiecare zi în timp ce ne rănim unul pe altul,
începi să accepți că e natural.
După câteva zile ca astea,
am trăit adevărată o catastrofă.
Azi.
Azi ați câștigat nouă monede.
Totuși, numărul total pe care l-ați notat
e zece.
Conform regulii, azi nu primiți nicio monedă.
S-au gândit toți că n-ar strica o monedă în plus.
Întâmplarea a creat coincidența
care s-a transformat într-un mare ghinion.
Asta înseamnă…
E cum am spus. Nimeni nu primește monede.
Dacă aveți monede, folosiți-le!
Dacă nu mai aveți…
Atunci, vă așteaptă
o zi mai grea.
Credeam că nu poate fi mai rău.
Foamea și setea se cronicizaseră.
„Mai grea”…
Disconfortul și mizeria au devenit normă.
„O zi mai grea”?
Nu credeam că se putea mai rău.
Mulțumesc pentru efort.
Am văzut că nu mai erau șanse…
Sunteți liberi.
…și am renunțat.
Însă avuții…
Ce faceți?
Mișcați-vă odată!
…ar trebui să se teamă de sărmanii fără nimic de pierdut.
Treceți în camere!
Liberi!
Întoarceți-vă repede în camere!
Gândindu-mă mai bine, ați lucrat fără odihnă săptămâna asta.
E normal să fiți nervoși când sunteți epuizați.
Am o propunere.
Ca încurajare, cine se întoarce primul în cameră
va primi o monedă.
Să stăm neclintiți!
Cu toții.
Știți toți că nu se va schimba nimic
cedând acum.
Are dreptate.
Rămâneți, orice ar fi!
Cuvintele lor m-au trezit.
Da. Poate că asta a fost ultima noastră confruntare.
Am pierdut mereu, am fost bătuți, loviți
și n-am gustat niciodată victoria.
Primul gust al victoriei va fi un punct de cotitură,
care ne va face iar egali.
Va fi o rază de lumină în întuneric.
Raza asta puternică de lumină
îi va avertiza pe cei de la etajele de sus,
făcându-i incapabili să…
Zece.
Vă dăm zece monede.
Urcați într-un minut!
Da. Vă dau un minut, cum a zis el.
După exact un minut,
sunt sigur că știți că nu avem de ales decât să recurgem la forță.
Am primit un minut,
dar n-a durat nici zece secunde.
Îmi pare rău.
Sunt diabetică și nu mă simt bine.
Chiar și acum…
Eforturile noastre au fost în van, iar noi, la etajele inferioare,
încă o dată,
din nou
și din nou,
am înregistrat încă un eșec.
Sincer să fiu, m-am gândit la asta.
Dacă ar trebui să moară cineva
ca să se termine show-ul groaznic…
Știu că e greșit, dar speram la un accident,
fie de la șoc, slăbiciune, foame, fie de la altceva.
Când îmi dau seama iar și iar
că nu există nicio speranță aici
și sunt sigur de asta…
Vreau…
…dorința de a muri altcineva va deveni…
Vreau
să mor.
Sunt sigur că asta se va întâmpla.
Dați-mi tot ce aveți!
Așa o să pot
să mă sinucid.
Nu te sinucizi! Încă mai ai treabă.
Culcă-te, derbedeule!
Te ajută un electroșoc?
- Da? - Au dreptate.
Ar fi mai bine să-ți economisești energia.
Va fi mai greu mâine.
Premoniția că restul vieții mele
va fi doar o unealtă pentru câștigul lor
cred că e corectă.
MÂNCARE ȘI MASĂ ASIGURATE
Cum de nu mi-a trecut prin cap că adevăratul sens
din spatele regulii „nu se moare” era că mă aștepta munca silnică?
M-am ales cu ea imediat.
Scuză-mă!
Etajul 1, un om talentat,
ne-a strecurat tuturor un bilet.
Și acel bilet mi-a trezit spiritul de mult adormit.
O revoluție?
La semnul Etajului 1,
coborâm pe tobogan la primul etaj, dimineața următoare.
Din fericire, toboganul e destul de mare pentru un bărbat adult.
Chiar dacă cineva e slab, când cei slabi se unesc neașteptat,
vor deveni mult mai puternici.
De ce nu m-am gândit la asta?
Cea mai mică speranță ne ajută să trăim.
Asta e tot ce trebuie.
O zi mai bună decât ieri.
O zi de mâine mai bună decât azi.
Speranțele astea mici
ne motivează să supraviețuim.
Mai ales dacă acel mâine plin de speranță
e ceea ce așteptai cu nerăbdare.
Am jucat un joc la fel, am îndurat violențe la fel,
am înfruntat aceleași absurdități,
dar n-a mai fost deloc ca ieri.
Semnul Etajului 1 va schimba totul,
lumea și universul.
Dacă o să pot rezista până atunci…
Scoate un zgomot.
Despre ce naiba vorbește?
Ce scoate zgomot?
Ce vrea să spună?
Zgomotul!
Îl aud.
Au venit!
Te distrezi?
Poftim?
Te distrezi trăind așa?
Mă tem că nu înțeleg.
Trebuie doar să te relaxezi,
să-i vezi pe alții lucrând, nu?
E-n regulă.
Nu e rău.
Ai standarde înalte.
E incredibil de distractiv.
Ce greu e! De ce nu nimeresc?
N-ai o poziție bună.
Nu îndoi încheietura!
Imaginează-ți că lovești cu palma!
Așa!
Frumos!
Zgomotul toboganului.
L-am trecut cu vederea.
Putea ieși foarte nasol!
Dar dacă e o capcană?
De ce crezi asta?
E ceva dramatic
să ne prinzi evadând când ei știu deja.
Nu le-ar fi mai ușor
să aștepte întâi până facem zgomot?
Are dreptate.
Ne dă semne clare
să ne revoltăm împotriva lor.
Atunci, de ce s-a purtat așa cu noi până acum?
Nemernicul de Etajul 7
a menținut jocul așa brutal.
Cât pe ce! Vreau să încerc iar!
Așteaptă!
Nu!
Ești bine?
Două minute, 45 de secunde. O ultimă șansă!
De ce sunteți așa de slabi?
Mai aveam 15 secunde.
Să mai încercăm o ultimă dată!
Totul e conform planului.
Etajul 8, Etajul 6 și Etajul 4
s-au plictisit să ne vadă.
Faptul că se plictisesc înseamnă că lasă garda jos.
Nu mă îngrijorează decât Etajul 7.
Putem doar să sperăm că e de partea noastră.
Îmi pare rău!
Scuză-mă!
Mă doare stomacul de ceva vreme.
Vrei să-mi cumperi niște medicamente?
Ăsta e semnalul.
„Mă doare stomacul” e semnalul să acționăm,
să le întindem capcana.
E timpul să derulăm planul.
Sigur.
Cheia, te rog!
Aș vrea pastile pentru dureri de stomac.
E dimineața celei de-a 47-a zile.
N-am închis un ochi.
Corpul îmi tremură iar
de frică, anxietate, anticipare și entuziasm.
Inima mea e pe cale să explodeze,
dar, dacă nu explodează, trebuie să acționez.
Nu mai pot da înapoi.
Am fost mânați spre disperare, încolțiți în acest moment.
Nu mai avem de ales…
Noaptea cea lungă a trecut,
iar zorii revoluției au strălucit asupra noastră.
Ajutor!
Ajutați-mă!
Mă doare stomacul!
Ce se întâmplă?
- Nu știu. - Ajutor!
Ajutor!
Doamne! Stomacul meu!
Ce e?
E ceva în neregulă cu mine.
Ce s-a întâmplat?
Ajutați-mă, vă rog!
Ajutor!
Mă doare așa de tare stomacul!
Stomacul meu… Ajutor!
Stați așa!
Nenorociții!
Ajutor!
- Folosește-l, dacă e nevoie! - Cât de entuziasmată sunt!
Mă simt sfâșiat!
Mă doare burta așa de tare!
Stomacul meu!
Futu-i!
Dă-l încoace!
Nenorociților!
Rataților!
Nu ne plictisim niciodată.
- Loviți-l! - Ce?
Loviți-l!
Mi s-a vindecat mâna, ticălosule!
Subtitrarea: Daniel Onea