‫שיט, יש לי קטשופ על ה…‬
‫תביאו לי כרית.‬
‫אתה ער?‬
‫קומה 7, אתה ער?‬
‫מה קרה?‬
‫זה לא ברור? נתפסת על חם.‬
‫אני יודע ששיתפת איתם פעולה‬ ‫כדי להשתוות אלינו,‬
‫אבל זה משעמם. אף אחד לא יצפה בזה.‬
‫לא?‬
‫אתה יודע איך השיטה פה עובדת.‬
‫היא בנויה ככה שהקומות העליונות‬ ‫שולטות בקומות התחתונות.‬
‫היה לנו סידור נוח.‬
‫למה לחבור אליהם, אם אתה כזה חכם?‬
‫זה לא כיף.‬
‫מה אתה, שמאלן צעצוע?‬
‫גם ככה שמונתנו באותה סירה.‬
‫למה לא לעשות כמה שיותר כסף‬ ‫לפני שהתוכנית תיגמר?‬
‫תאמין לי, אחר כך אתה תודה לנו.‬
‫מה נסגר איתם?‬
‫הם בטח עשו את זה כדי שלא נקנה נשק.‬
‫נשק?‬
‫היא בטח צודקת.‬
‫אין שום סיבה אחרת‬
‫לשבור את האינטרקום בחדרים שלנו.‬
‫אל תדאג, בזכותי תהיה עשיר.‬
‫היינו צריכים לקנות משהו?‬
‫לא נעים לי על קומה 7.‬
‫למה להם לקחת איש מחוסר הכרה?‬
‫אולי הם מנסים להעביר אותו לצד שלהם.‬
‫לצד שלהם?‬
‫בגלל שקומה 7 הוא באחת הקומות העליונות. ‬
‫בגלל הפיר וכל זה,‬ ‫יהיה להם קשה אם הוא יהיה באמצע.‬
‫זה יהיה ממש בעייתי.‬ ‫הוא היה היחיד מאיתנו שיש לו שכל.‬
‫היי.‬
‫אני חכמה.‬
‫כן…‬
‫לא נראה לי שקומה 7 היה עושה את זה.‬
‫הוא התאמץ כל כך כדי שכולנו נצליח.‬
‫נכון?‬
‫אני מאוד קרוב לקומה 7. אנחנו מעשנים ביחד.‬
‫כן.‬
‫לא קיבלתם, נכון?‬
‫ארוחות.‬
‫לא, עדיין לא קיבלתי.‬
‫ולמה הן לא מגיעות?‬
‫נכון. אתה חושב שהם זוממים משהו?‬
‫מה זה?‬
‫למה יש לי הרגשה לא טובה?‬
‫למה הוא…‬
‫קומה 7…‬
‫קומה 7, אתה בסדר?‬
‫באתי להודיע לכם איך זה יעבוד החל מעכשיו.‬
‫כרגע נותרו לנו כ־160 שעות.‬
‫עד לתאריך שהחלטנו עליו,‬
‫המטרה שלכם היא לשמור‬ ‫על מספר השעות הקיים.‬
‫במילים אחרות,‬ ‫תצטרכו להרוויח 24 שעות בכל יום,‬
‫כמו קודם.‬
‫רגע, מה קורה פה?‬
‫מה פירוש ״המטרה שלכם״?‬
‫לא היינו אמורים לעשות את זה ביחד?‬
‫אתם רוצים שאנחנו נרוויח זמן,‬ ‫בזמן שאתם נחים?‬
‫לא, אין מצב.‬
‫נכון שלא, קומה 7?‬
‫מי שרוצה יכול לסרב.‬
‫זו זכותו.‬
‫אבל הוא לא יקבל אוכל.‬ ‫-תרעיבו אותנו למוות?‬
‫זה עלול לסיים את המשחק!‬
‫לא ניתן לכם למות.‬
‫ברור מה זה אומר.‬
‫הם ישאירו אותנו על סף המוות,‬ ‫ויאכילו אותנו רק מספיק כדי שנשרוד.‬
‫כבר רעבנו במשך שלושה ימים,‬
‫אז אנחנו מבינים כמה זה חמור.‬
‫מי שישתתף במשחקים וירוויח זמן‬
‫ירוויח מטבעות.‬
‫בקבוקי מים וארוחות יעלו מטבע.‬
‫גם פריטים שנרכשו דרך פיר האספקה בכיכר‬ ‫יעלו לכם מטבעות.‬
‫כל מטבע שווה ערך לשלוש שעות.‬
‫במילים אחרות,‬ ‫על כל שלוש שעות שתרוויחו תקבלו מטבע.‬
‫ואם לא נצליח?‬
‫לא תקבלו מטבעות.‬
‫אתם השתגעתם לגמרי?‬
‫קומה 2, חכי.‬
‫עוד צעד אחד. קדימה.‬
‫זה שוקר משטרתי, זה לא צחוק.‬
‫לא צריך לחשוב יותר מדי.‬
‫כדי לרכוש ארוחה ובקבוק מים,‬
‫תצטרכו שני מטבעות.‬
‫כל מטבע שווה שלוש שעות,‬
‫אז תוכלו לעבור יום בלי בעיה‬ ‫אם תצברו שש שעות ביום בלבד.‬
‫כבר עשיתם את זה,‬
‫אז אתם יודעים ששש שעות לאדם‬ ‫זה לא כל כך קשה.‬
‫הוא אומר שאם לא נרוויח זמן, לא נאכל.‬
‫הם לא סתם שכנעו אותו.‬
‫הוא נהיה העבד שלהם שמוצץ לנו את הדם.‬
‫בחייך, קומה 7.‬
‫אתה לא חושב שזה מוגזם?‬
‫כולנו עבדנו יחד עד עכשיו.‬
‫למה אתה פתאום מפיל הכול עלינו?‬
‫הוא צודק! איך אתה יכול להיות אכזרי כל כך?‬
‫כולנו משפחה כל עוד אנחנו כאן.‬
‫אתם פשוט החלטתם לנצל אותנו!‬
‫בן זונה!‬
‫אמרתי לך שזה לא צחוק.‬
‫עוד מישהו?‬
‫קומה 1.‬
‫זה נורא מדי. אני לא יכולה להסתכל.‬
‫תראי כמה זמן אנחנו מקבלים!‬
‫כלום לא השתנה.‬
‫באנו הנה בשביל כסף,‬
‫ונצא מפה עם סכום‬ ‫שלא היינו יכולים להרוויח בחוץ.‬
‫עכשיו רק תצטרכו‬ ‫לעבוד קצת יותר קשה בשביל זה.‬
‫הקומות קובעות את התפקידים שלנו,‬
‫ואתם במקרה הקומות העובדות.‬
‫בקופסה נמצאים המשחקים‬
‫שבהם תשחקו.‬
‫תבחרו ממנה משחק ותשחקו בו.‬
‫רק המנצח יחמוק מעונש.‬
‫מה העונש? שוב תחשמלו אותנו?‬
‫תלוי במשחק.‬
‫תגלו אחרי שתתחילו לשחק.‬
‫אולי תבחר ראשון, קומה 3?‬
‫היי.‬
‫מחבואים.‬
‫מחבואים?‬ ‫-כן.‬
‫לפני שנתחיל במשחק,‬
‫תבחרו: עיניים, לשון, ידיים או רגליים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫עיניים, לשון, ידיים או רגליים.‬
‫כל אחד יבחר אחד.‬
‫תגידו למה.‬
‫למה אתם מכריחים אותנו לבחור?‬
‫כי…‬ ‫-יהיה כיפי יותר לשמור את זה בסוד.‬
‫חתיכת כלבה.‬ ‫-קומה 2…‬
‫מה לעשות?‬
‫מה לבחור? מה הם מנסים לעשות?‬
‫אני…‬
‫אני בוחר בידיים.‬
‫אלוהים… אני משתגע פה.‬
‫אני בוחרת‬
‫ברגליים.‬
‫אז אני בוחר בלשון.‬
‫טוב. אז קומה 2: עיניים.‬
‫אז נקשור אותם?‬
‫לקשור אותנו?‬
‫תהיי עדינה איתם.‬
‫קומה 6 הוא העומד, וארבעתנו מתחבאים.‬
‫במשחק המחבואים הזה יש שני כללים מיוחדים.‬
‫הראשון: המתחבאים נענשים‬ ‫לפי האבר שבו בחרו.‬
‫שנית: אנחנו לא יוצאים מהמשחק‬ ‫כשקומה 6 מוצא אותנו,‬
‫אלא כשהוא מרביץ לנו.‬
‫טוב, מוכנים?‬
‫קדימה!‬ ‫-עשר!‬
‫- מחבואים -‬
‫תשע!‬
‫שמונה!‬ ‫-להתחבא!‬
‫שבע!‬
‫שש!‬
‫חמש!‬
‫ארבע!‬
‫שלוש!‬
‫שתיים!‬
‫אחת!‬ ‫-אנחנו באים!‬
‫איפה אתם מתחבאים?‬
‫היי!‬
‫שם.‬
‫תפסיק!‬
‫קומה 1, יצאת מהמשחק!‬
‫שם.‬
‫מהר!‬
‫שניים ירדו!‬
‫שניים ירדו, שניים נשארו!‬
‫איפה אתם מתחבאים?‬
‫תתחבאו טוב טוב!‬
‫אני רואה לכם את השיער!‬
‫איפה אתם? לא רואים אתכם!‬
‫איפה הם?‬
‫מה? איזה כיף!‬
‫מספיק.‬ ‫-עזוב!‬
‫המשחק נגמר. תפסתם שלושה.‬
‫תראה כמה זמן התווסף.‬
‫קומה 3 לא התגלה. הוא המנצח.‬
‫ברכותיי.‬
‫כפי שהסברתי קודם,‬
‫קומה 3 ניצל מעונש.‬
‫מבין שלושת המפסידים,‬ ‫אחד יעלה בגורל וייענש.‬
‫אז היכונו.‬
‫קומה 4.‬
‫העונש הוא ״חבטה עיוורת״.‬
‫המנצח, קומה 3, בעיניים מכוסות,‬
‫יסתובב במקום עשר פעמים,‬
‫ויתחיל להניף את האלה.‬
‫הגורל יחליט מי יחטוף.‬
‫אתם לא חושבים שזה מוגזם?‬
‫כפי שאמרתי,‬
‫עליכם להרוויח לפחות 24 שעות ביממה.‬
‫אם לא תרוויחו הרבה מהעונש הזה,‬
‫ניאלץ להמשיך מיד למשחק הבא.‬
‫אני מקווה שתבחרו בתבונה.‬
‫- ״אני מצטער!״ -‬
‫- ״זה בסדר!״‬ ‫״קדימה!״ -‬
‫- ״אני אהיה בסדר.״ -‬
‫- ״אני נורא מצטער!״ -‬
‫אחת!‬
‫שתיים!‬
‫שלוש!‬
‫ארבע!‬
‫חמש!‬
‫- ״נו כבר!״ -‬
‫שבע!‬
‫- ״קומה 3! אני בסדר!״ -‬
‫- ״תעשה את זה כבר!״ -‬
‫עשר! קדימה!‬
‫אתה נבחרת!‬
‫קומה 1! סליחה!‬
‫אוי לא! הוא מדמם!‬
‫תנשום! אתה חייב לנשום.‬
‫הרווחתם 26 שעות במשחק הראשון. מרשים מאוד.‬
‫כל שלוש שעות שוות מטבע,‬
‫אבל לאות הוקרתנו על עבודתכם המסורה,‬
‫ניתן לכם תשעה מטבעות.‬
‫תרשמו בבקשה את מספר המטבעות‬
‫שאתם רוצים לקבל.‬
‫מה זה צריך להיות?‬
‫אם המספר שתרשמו יעלה על תשעה,‬
‫ניקח בחזרה את כל המטבעות שהרווחתם היום.‬
‫מה זה השטויות האלה?‬
‫אתה אומר שאם סכום המטבעות‬ ‫יהיה גדול מתשעה,‬
‫נצא מפה בידיים ריקות?‬
‫כולנו?‬ ‫-כן, נכון.‬
‫לעזאזל.‬
‫הוא חכם, אה?‬
‫אסור לכם לשוחח ביניכם.‬
‫אם מישהו ירמה, כולכם תשאו באחריות,‬
‫וכל המטבעות יוחרמו.‬
‫תזכרו את זה.‬
‫תנו לנו לפחות זמן לדון…‬
‫החל מעכשיו,‬
‫אתם מתבקשים לשתוק.‬
‫הנה.‬
‫אחריות קולקטיבית.‬
‫נקבל גמול כיחידים, אבל ניענש כקבוצה.‬
‫בן זונה שטני.‬
‫אסור לדבר או להחליף מבטים.‬
‫ברור?‬
‫בואו נראה.‬
‫תשעה מטבעות לארבעתנו.‬
‫אם כל אחד יקבל שני מטבעות…‬
‫מטבע אחד נשאר.‬
‫איזה בזבוז.‬
‫באמת, אם אני המנצח,‬
‫מגיע לי לקבל שלושה, לא?‬
‫אדם אחד יקבל מטבע נוסף.‬
‫אוקיי. תשעה מטבעות.‬
‫רגע.‬
‫זה הוגן שהמנצח מקבל שלושה?‬
‫מה עם זה שנענש? זה לא הוגן שהוא יחטוף.‬
‫ואם קומה 1 יחשוב שמגיעים לו שלושה?‬
‫ואולי קומה 2 תחליט שזה לא הוגן,‬ ‫מפני שהיא חטפה הכי הרבה מכות.‬
‫אז אם כל אחד יכתוב ״3״…‬
‫רגע. שנייה.‬
‫גם על קומה 5 אני לא יכול לסמוך.‬
‫היא יכולה לכתוב ״3״ רק בגלל שהיא רעבה.‬
‫בקלות.‬
‫אוף, אני לא יכול לסמוך פה על אף אחד!‬
‫הם יחשבו רק על עצמם.‬
‫לאף אחד בקבוצה הזאת אין שכל.‬
‫אני התקווה היחידה שלהם. אין לי ברירה.‬
‫די, נו, זה לא בסדר.‬
‫אני צריך מים לפחות.‬
‫רגע, ואם כולם יכתבו ״3״?‬
‫אם יש בהם טיפת אנושיות,‬ ‫הם ייתנו לי לשרוד, לפחות.‬
‫מספר המטבעות הכולל שרשמתם‬
‫הוא שבעה.‬
‫שבעה?‬
‫נספק לכם את מספר המטבעות שרשמתם.‬ ‫אנא השתמשו בהם בתבונה.‬
‫כולם כתבו ״2״ חוץ ממני.‬
‫יש מצב שחשבתי על זה יותר מדי.‬
‫המוח שבחבורה… בתחת שלי.‬
‫יש לי רק מטבע אחד,‬ ‫אז אין לי ברירה אלא להשתמש בו ל…‬
‫קומה 7, בן זונה שכמוך.‬
‫בן זונה בוגדני. בן כלבה מזדיין!‬
‫בגלל זה אומרים שאסור לסמוך על משקפופרים.‬
‫כן.‬
‫רק עוד קצת.‬
‫20 שאלות.‬
‫20 שאלות?‬
‫מה זה, משחק שבו מחטיפים לנו 20 פעם?‬
‫כל אחד מכם בתורו ישאל שאלה.‬
‫מי שינחש את התשובה הנכונה‬ ‫תוך פחות מ־20 שאלות‬
‫יוכרז כמנצח.‬
‫וכמו אתמול,‬
‫המנצח יקבל את הזכות לתת את העונש.‬
‫זה לא כזה כיף לתת את העונש.‬
‫שנתחיל?‬ ‫-אוקיי.‬
‫- 20 שאלות -‬
‫טוב, נתחיל עכשיו.‬
‫בואו נתרכז.‬
‫במשחק הזה,‬ ‫הכי טוב לנחש קודם את הקטגוריה.‬
‫זה המפתח לגילוי התשובה תוך 20 שאלות.‬
‫זה אדם?‬
‫לא.‬ ‫-זה חי?‬
‫לא.‬
‫יש לזה צורה?‬ ‫-לא.‬
‫אז מדובר בפעולה?‬
‫פעולה?‬
‫אפשר לומר שזאת פעולה.‬
‫זה משהו שעושים לבד, או כקבוצה?‬
‫אי אפשר לעשות את זה לבד.‬
‫צריך שניים לפחות.‬
‫זה כואב או נעים?‬
‫זה נעים מאוד.‬
‫צריך לפחות שני אנשים, וזה נעים?‬
‫אולי זה‬
‫משהו מיני?‬
‫זה לא מיני.‬
‫על מה אתה חושב?‬
‫זה משהו‬
‫שכולנו מכירים?‬
‫כן.‬
‫רק טיפש לא מבין את זה עדיין.‬
‫אני יודעת.‬
‫חכי.‬ ‫-אני…‬
‫חשבת על זה טוב?‬
‫יש לי הרגשה טובה לגבי זה.‬
‫כדאי ש…‬ ‫-לא, ברצינות.‬
‫נראה לי שאני יודעת.‬
‫זה ״משחק״?‬
‫לא!‬
‫ניצלתם 10 שאלות.‬
‫אם את מנחשת, זה נחשב כשאלה.‬
‫רגע. משחק?‬
‫היא חכמה.‬
‫נראה לי שאני יודע.‬
‫אם אני צודק, התשובה היא…‬
‫רגע.‬
‫אם אנצח עכשיו, שוב ייתנו לי את האלה.‬
‫אולי זאת הזדמנות?‬
‫לתת לקומה 2 לענות נכונה.‬
‫שהיא תחזיק את הנשק.‬
‫כן. היא לוחמת.‬
‫כולכם ויתרתם?‬
‫לא, אני אענה.‬
‫אני אנחש.‬
‫אם זה לא משחק,‬
‫אולי חידון?‬
‫לא.‬
‫ניצלתם 11 שאלות.‬ ‫-נתתי לה רמז במסווה של שאלה לא נכונה.‬
‫- רמז -‬
‫קומה 2, בבקשה תביני ותעני נכונה.‬
‫אני רוצה לנחש.‬
‫אויש. קומה 1.‬
‫כולנו יודעים מה זה.‬
‫מה אתה מתערב?‬
‫זה לא משחק ולא חידון.‬ ‫-קומה 1…‬
‫אבל כולנו יודעים את התשובה.‬
‫לא, חכה.‬
‫גבר…‬
‫עצור!‬
‫לא!‬
‫סליחה.‬
‫זו כנראה לא התשובה הנכונה.‬
‫מה? איזה גרוע!‬
‫התחרטתי.‬ ‫-אתה צוחק עלינו?‬
‫יופי של אסיסט.‬
‫- אסיסט -‬
‫קומה 1, גם אתה הבנת, נכון?‬
‫טוב. קומה 2, בבקשה.‬
‫אני.‬
‫היא יודעת!‬
‫20 שאלות?‬
‫תשובה נכונה!‬
‫קומה 2 היא המנצחת.‬
‫מזל טוב.‬
‫סוף סוף, ההזדמנות שלנו.‬
‫סוף סוף אנחנו כאן.‬
‫הענקנו לקומה 2 את נשק הצדק.‬
‫עכשיו היא רק צריכה‬ ‫לגלות אומץ ולהשתמש בו.‬
‫אנא.‬
‫אל תבזבזי את ההזדמנות הנדירה הזאת.‬
‫אל תאכזבי אותנו.‬
‫כלבות מזדיינות!‬
‫7…‬
‫8…‬
‫9…‬
‫קדימה!‬
‫היא לא איזו לוחמת־על‬
‫שמשספת יריבים בחרב לפי כיוון הרוח.‬
‫למה חשבתי שקומה 2‬
‫תצליח לנצח אותם בעיניים מכוסות?‬
‫היא בטח בכלל לא חשבה‬
‫לתקוף אותם באלה מלכתחילה.‬
‫כשאתה מתרגל שמתעללים בך…‬
‫כשאתה מתרגל…‬
‫אתה באמת מתרגל.‬
‫כשאתה שורד מיום ליום‬
‫ומחליף דם, יזע וכאב תמורת כסף וזמן,‬
‫וכל הזמן פוגע ונפגע,‬
‫אתה מתחיל לחשוב שזה טבעי.‬
‫אחרי כמה ימים כאלה,‬
‫לבסוף קרה לנו אסון.‬
‫זה קרה ביום הזה.‬
‫היום הרווחתם תשעה מטבעות,‬
‫אך מספר המטבעות הכולל שרשמתם‬
‫הוא 10.‬
‫לפי הכללים, היום לא תקבלו מטבעות.‬
‫כל אחד מאיתנו חשב ״רק אחד זה לא נורא״,‬
‫ובמקרה זה קרה בדיוק באותו הזמן,‬
‫והתוצאה הייתה הרת אסון.‬
‫זאת אומרת ש…‬
‫כפי שאמרתי, אף אחד לא יקבל מטבע.‬
‫מי שנותרו לו מטבעות רשאי להשתמש בהם.‬ ‫מי שלא נותרו לו…‬
‫כנראה יהיה לו‬
‫יום קצת יותר קשה.‬
‫חשבתי שלא יכול להיות גרוע יותר.‬
‫הרעב והצמא נהיו כרוניים.‬
‫״יום קצת יותר״…‬
‫אי־נוחות וטינופת הפכו להיות הנורמה.‬
‫״קשה״?‬
‫חשבתי שגרוע מזה לא יהיה.‬
‫תודה לכם על ההשתתפות.‬
‫כשהבנו שלא נותרה תקווה…‬
‫אתם משוחררים.‬
‫…הרמנו ידיים באמת.‬
‫והאנשים האלה…‬
‫מה אתה עושה?‬
‫קדימה, זוזו.‬
‫…אלה שאין להם מה להפסיד,‬ ‫יהפכו לסיוט של אלה שיש להם.‬
‫בחזרה לחדרים.‬
‫משוחררים!‬
‫בחזרה לחדרים, קדימה!‬
‫האמת היא שכולכם עבדתם בלי הפסקה השבוע.‬
‫הגיוני שאתם קצת לחוצים מרוב עייפות.‬
‫אגיד לכם מה נעשה.‬
‫בתור פרס, מי שיחזור לחדרו ראשון‬
‫יקבל מטבע אחד.‬
‫אל תזוזו.‬
‫אף אחד.‬
‫אתם יודעים ששום דבר לא ישתנה‬
‫אם נזוז עכשיו.‬
‫הוא צודק.‬
‫לעמוד על שלנו בכל מחיר.‬
‫דבריהם פקחו את עיניי.‬
‫כן. אולי הרגע הזה הוא הקרב האחרון שלנו.‬
‫לחטוף כל הזמן מכות ובעיטות…‬
‫מעולם לא טעמנו את טעם הניצחון.‬
‫הניצחון הראשון שלנו יהיה נקודת מפנה,‬
‫ויחזיר לנו את האיזון.‬
‫זו תהיה קרן אור בחשכה.‬
‫וקרן האור הבוהקת הזאת‬
‫תהיה שלט אזהרה לקומות הגבוהות,‬
‫והם לא יוכלו יותר לעמוד מול…‬
‫עשרה.‬
‫יקבל עשרה מטבעות.‬
‫יש לכם דקה אחת.‬
‫כן. יש לכם דקה אחת, כמו שהוא אמר.‬
‫אחרי דקה אחת בדיוק,‬
‫כפי שאתם ודאי מבינים, לא תהיה לנו ברירה‬
‫אלא לנקוט באלימות.‬
‫נתנו לנו דקה אחת,‬
‫אבל לא חלפו אפילו עשר שניות.‬
‫מצטערת.‬
‫יש לי סוכרת ואני לא מרגישה טוב.‬
‫ואפילו עכשיו…‬
‫כל מאמצינו היו לשווא,‬ ‫וכרגיל אנחנו, שוכני הקומות הנמוכות,‬
‫שוב,‬
‫נחלנו כישלון.‬
‫למען האמת, המחשבה עברה לי בראש.‬
‫אם מישהו חייב למות‬
‫כדי שהתוכנית הארורה הזאת תיגמר…‬
‫אני יודע שזה לא בסדר,‬ ‫אבל קיוויתי שתקרה תאונה.‬
‫אם זה יקרה כתוצאה מהלם,‬ ‫תשישות, רעב, או מה שזה לא יהיה.‬
‫כשאבין, שוב ושוב,‬
‫שאין שום תקווה במקום הזה,‬
‫וסוף סוף אהיה בטוח בזה…‬
‫אני רוצה…‬
‫הרצון הזה, שמישהו ימות, יהפוך ל…‬
‫אני רוצה‬
‫למות.‬
‫אני יודע בוודאות שזה יקרה.‬
‫תנו לי משהו‬
‫כדי שאוכל‬
‫להתאבד.‬
‫אתה לא יכול להתאבד. עוד יש לך עבודה.‬
‫לך לישון, חוצפן.‬
‫לחשמל אותך?‬
‫כן?‬ ‫-הם צודקים.‬
‫מוטב לשמר את האנרגיה שלך.‬
‫מחר יהיה לך יותר קשה.‬
‫המחשבה ששארית חיי‬
‫תשמש רק ככלי בשביל ההתעשרות שלהם‬
‫כנראה הייתה נכונה.‬
‫איך לא הבנתי שהמשמעות האמיתית‬ ‫של הכלל שאוסר מוות‬
‫היא שיעבידו אותי בפרך?‬
‫פתאום הבנתי.‬
‫סליחה.‬
‫קומה 1, אדם ברוך כישרונות,‬
‫הגניב פתקים לכל אחד מאיתנו.‬
‫והפתק ממנו העיר את רוחנו הרדומה.‬
‫מהפכה?‬
‫כשקומה 1 יסמן לנו,‬
‫עלינו לרדת בפיר האספקה‬ ‫לקומה 1 למחרת בבוקר.‬
‫למרבה המזל, רוחב הפיר‬ ‫מספיק בדיוק לאדם בוגר.‬
‫אדם לבדו אינו חזק,‬
‫אבל כשהחלשים מאחדים כוחות בהפתעה,‬
‫הם נהיים חזקים בהרבה.‬
‫למה לא חשבתי על זה אף פעם?‬
‫ניצוץ התקווה הוא שנתן לנו כוח להמשיך.‬
‫זה כל מה שצריך.‬
‫שהיום יהיה טוב יותר מאתמול.‬
‫שמחר יהיה טוב יותר מהיום.‬
‫התקוות הקטנות האלה‬
‫הן שנותנות לנו מוטיבציה לחיות.‬
‫ובמיוחד אם המחר הזה‬
‫הוא משהו שרצית נואשות.‬
‫שיחקנו במשחקים דומים, ספגנו אלימות דומה,‬
‫והתמודדנו עם אבסורדים דומים,‬
‫אבל לא הרגשנו כמו אתמול.‬
‫הסימן של קומה 1 ישנה את הכול.‬
‫את העולם ואת היקום.‬
‫אם רק נצליח להחזיק מעמד עד אז.‬
‫זה עושה רעש.‬
‫על מה לעזאזל הוא מדבר?‬
‫מה עושה רעש?‬
‫למה הוא התכוון?‬
‫הרעש.‬
‫אני שומע אותו.‬
‫זה הגיע!‬
‫נהנה?‬
‫מה?‬
‫אתה נהנה לחיות ככה?‬
‫לא הבנתי אותך.‬
‫אתה בסך הכול יושב לך בכיף‬
‫ונותן לאחרים לעבוד, אה?‬
‫זה בסדר.‬
‫לא רע.‬
‫הסטנדרטים שלך גבוהים.‬
‫בעיניי זה מהנה בטירוף.‬
‫זה קשה. למה לא הולך לי?‬
‫המנח שלך לא נכון.‬
‫אל תכופפי את פרק כף היד.‬
‫תדמייני שאת מכה בכדור בגב כף היד. ככה.‬
‫אוקיי!‬
‫הרעש בפיר האספקה.‬
‫התעלמתי ממנו לגמרי.‬
‫זה היה עלול להיות נורא.‬
‫ואם זו מלכודת?‬
‫למה את אומרת?‬
‫זה דרמטי,‬
‫לדעת שאנחנו מנסים לברוח‬ ‫ולתפוס אותנו על חם.‬
‫לא היה קל להם יותר‬
‫לחכות שנעשה רעש, ואז לתפוס אותנו?‬
‫כן, הוא צודק.‬
‫זה היה סימן ברור‬
‫שהם רוצים שנמרוד בהם.‬
‫אם זה נכון,‬ ‫למה הוא התייחס אלינו ככה עד עכשיו?‬
‫זה השמוק הזה, קומה 7,‬
‫שדאג שהמשחק יהיה אכזרי כל כך.‬
‫ממש קרוב!‬
‫עוד הפעם.‬
‫רגע!‬
‫לא!‬
‫אתם בסדר?‬
‫שתי דקות ו־45 שניות.‬
‫הזדמנות אחת אחרונה.‬
‫למה אתם כאלה חלשים?‬
‫היו חסרות לנו רק 15 שניות.‬
‫בואו ננסה פעם אחת אחרונה.‬
‫הכול התקדם כמתוכנן.‬
‫קומה 8, קומה 6 וקומה 4…‬
‫נמאס להם להשגיח עלינו.‬
‫משעמם להם, ולכן הם לא ערניים.‬
‫היחיד שמדאיג אותי הוא קומה 7.‬
‫- להמתין 3 דקות -‬
‫נותר רק לקוות שהוא בצד שלנו.‬
‫סליחה.‬
‫יש לי כאב בטן כבר כמה זמן.‬
‫אתם יכולים לקנות לי תרופה?‬
‫זה הסימן.‬
‫״יש לי כאב בטן״. זה הסימן לפעול,‬
‫ולטמון להם מלכודת.‬
‫זה הזמן להוציא את התוכנית לפועל.‬
‫כן, בסדר.‬
‫את המפתח, בבקשה.‬
‫אני רוצה לבקש תרופה נגד כאב בטן.‬
‫זה בוקר היום ה־47.‬
‫לא ישנתי דקה.‬
‫הגוף שלי שוב רועד‬
‫מרוב פחד, חרדה, ציפייה והתרגשות.‬
‫הלב שלי תכף מתפוצץ,‬
‫אבל כל עוד זה לא קורה באמת,‬ ‫אני מוכרח לפעול.‬
‫אין מצב להתחרט.‬
‫רדפו אותנו עד ייאוש, דחקו אותנו לפינה.‬
‫אין שום…‬
‫הלילה הארוך חלף,‬
‫וסוף סוף מאיר עלינו שחר המהפכה.‬
‫הצילו!‬
‫הבטן שלי הורגת אותי!‬
‫מה קורה?‬
‫לא יודע.‬ ‫-הצילו!‬
‫הצילו!‬
‫הבטן שלי!‬
‫מה קורה?‬
‫משהו אצלי לא בסדר!‬
‫מה זה?‬
‫תעזרו לי, בבקשה.‬
‫הצילו!‬
‫הבטן שלי כואבת נורא.‬
‫הבטן… הצילו!‬
‫רגע.‬
‫החארות האלה…‬
‫קחי, ליתר ביטחון.‬
‫מרגש!‬
‫זה כאילו אני נקרע מבפנים!‬
‫כואב לי נורא!‬
‫הבטן…‬
‫זין.‬
‫תביאי.‬
‫בני זונות…‬
‫חתיכות חרא.‬
‫אין רגע דל איתכם.‬
‫תני לו.‬ ‫-מה?‬
‫תני לו!‬
‫היד שלי הבריאה, חתיכת מניאק.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬