Pis. Ketchup på min hå…
Giv mig en pude.
Er du vågen?
7. Sal. Er du vågen?
Hvad skete der?
Hvad mener du? Du blev afsløret.
Du samarbejdede med dem
for at komme på lige fod med os, men det er kedeligt.
Det gider ingen se. Der skal mere slag i. Ikke?
Du ved, hvordan systemet fungerer.
Det er skabt til at styre de nederste etager.
Alt fungerede så fint. Hvorfor holde med dem, når du er så klog?
Det er røvsygt.
Hvad er du? En champagnesocialist?
Vi otte er trods alt i samme båd.
Bør vi ikke tjene mest muligt, før det slutter? De vil takke os senere.
Hvad fanden har de gang i?
De ville nok forhindre os i at købe våben.
Våben?
Hun har nok ret.
Der kan ikke være nogen anden grund
til at ødelægge samtaleanlæggene.
Bare rolig. Jeg gør dig rig.
Skulle vi have købt noget?
Jeg har så ondt af 7. Sal.
At tage en bevidstløs mand med?
Måske prøver de at få ham over på deres side.
"På deres side"?
Fordi 7. Sal bor på en af de øverste etager.
De får det svært med skakten, hvis han bor i midten.
Det ville være dårligt nyt. Han var den eneste kloge af os.
Hvad?
Jeg er klog.
Klart.
Det ville 7. Sal aldrig gøre.
Han prøvede at sikre sig, at det gik godt for alle.
Ja, ikke?
7. Sal og jeg er tætte. Vi ryger sammen.
Ja.
I har ikke fået én, vel?
-En madkasse. -Nej, ikke endnu.
Hvorfor kommer de ikke ud?
Tror du, der er noget galt?
Hvad fanden er det?
Hvorfor er jeg så nervøs?
Hvorfor holder han…
7. Sal…
Er du okay, 7. Sal?
Jeg vil bekendtgøre, hvordan vi gør fra nu af.
Vi har omkring 160 timer tilbage.
Jeres mål er at bevare tiden indtil den slutdato, vi blev enige om.
Med andre ord skal I optjene 24 timer hver dag,
ligesom før.
Hvad foregår der?
Hvad mener du med "jeres mål"?
Er vi ikke sammen om det her?
Skal vi tjene tid, mens I snor jer udenom?
Nej. Det kan da ikke passe.
7. Sal. Sådan er det ikke, vel?
Det står jer frit for at nægte.
Det er jeres valg.
-Men så får I ikke mad. -Sulter I os ihjel?
Så stopper showet!
Vi lader jer ikke dø.
Alle ved, hvad det betyder.
De holder os på dødens rand, kun lige med mad nok til at overleve.
Vi har sultet i tre dage,
så vi ved alle, hvor forfærdelig den trussel er.
Tjener I tid ved at deltage i legene,
bliver I belønnet med mønter.
Vand og madkasser koster en mønt hver. Varer, der købes fra skakten
på torvet, koster jer også mønter.
En mønt svarer til tre timer.
I får altså en mønt for hver tredje time, I tjener.
-Og hvis vi ikke tjener tid? -Så får I ingen mønter.
Sindssyge møgsvin.
-Mener I det? -2. Sal, vent.
Tag ét skridt til. Hvis du tør. Den her er ikke for sjov.
Det er ikke så indviklet.
For at købe en madkasse og en flaske vand skal I bruge to mønter.
Da en mønt er lig med tre timer, er det nok at tjene seks timer om dagen.
I har gjort det indtil videre,
så I ved, at seks timer per person ikke er svært.
Vi får ikke mad, hvis vi ikke tjener tid.
De fik ham ikke bare over på deres side. Han er blevet deres lakaj.
Hold nu op, 7. Sal.
Er det ikke for meget?
Vi har alle arbejdet sammen indtil nu.
Hvorfor skal vi pludselig gøre det hele!
Han har ret. Hvordan kan I være så ondskabsfulde?
Vi er én stor familie, mens vi er herinde.
Du siger dybest set, at I vil udnytte os!
Dit røvhul!
Jeg havde advaret dig.
Er andre imod?
1. Sal.
Det er så brutalt. Jeg kan ikke holde det ud.
Wow. Se lige, hvor meget tid vi tjener!
Intet har forandret sig. Vi kom her for pengene
og går herfra med et ubegribeligt beløb.
I skal bare arbejde lidt hårdere for at opnå det nu.
Etagerne afgør vores roller.
Og I bor tilfældigvis på arbejder-etagerne.
I denne kasse er de lege,
I skal lege.
I vælger en og leger den.
Kun vinderen undgår straf.
Hvad er straffen? Får vi stød igen?
Det afhænger af legen.
I finder ud af det, når I starter.
Du kan jo vælge først, 1. Sal.
Hej.
Det er gemmeleg.
-Gemmeleg? -Ja.
Inden vi begynder,
skal I vælge øjne, tunge, arme eller ben.
Hvad mener du?
Øjne, tunge, arme eller ben.
Vælg en hver.
Fortæl os hvorfor.
Hvorfor får I os til at vælge?
-Fordi… -Det er sjovere at holde det hemmeligt.
-Den forpulede kælling. -2. Sal.
Hvad gør jeg?
Hvad vælger jeg? Hvad er de ude på?
Jeg…
…vælger arme.
Jeg er ved at gå ud af mit gode skind.
Jeg vælger
ben.
Så vælger jeg tunge.
Okay, så får 2. Sal øjne.
Skal vi binde dem nu?
Binde os?
Pas godt på dem.
6. Sal er den, og vi fire skal gemme os.
Denne gemmeleg har to unikke elementer.
Dem, der gemmer sig, får en straf baseret på deres valgte kropsdel.
Og legen stopper ikke, når 6. Sal finder os,
men når han slår os.
Okay. Er I klar?
-Sæt i gang! -Ti!
GEMMELEG
Ni!
-Otte! -Skynd jer at gemme jer!
Syv!
Seks!
Fem!
Fire!
Tre!
To!
-Et! -Nu kommer vi!
Hvor kan I mon være?
Hey!
Derovre.
Stop!
1. Sal, du er ude!
Derovre!
Hurtigt! Skynd dig!
Det var to!
Okay, så mangler vi to!
Hvor kan I mon være?
Klar eller ej
Nu kommer jeg
Hvor er I? Jeg kan ikke se jer.
Hvor er de?
Hvad? Det her er så sjovt!
Din lille…
-Stop så. -Slip mig!
Legen er slut. Du fandt tre.
Tiden er skudt i vejret.
3. Sal blev ikke fundet, så han er vinderen.
Tillykke.
Som jeg nævnte tidligere,
er 3. Sal fritaget for straf.
En vilkårlig taber bliver straffet.
Gør jer klar.
4. Sal.
Straffen er et vilkårligt slag.
Vinderen, 3. Sal, får dækket øjnene til, drejer ti gange rundt
og begynder at svinge battet.
Den, der bliver ramt, bliver valgt vilkårligt.
Er det ikke over grænsen?
Som jeg sagde, skal I tjene mindst 24 timer hver dag.
Hvis I ikke tjener det med den straf,
fortsætter vi straks til næste leg.
Jeg håber, du træffer et klogt valg.
"UNDSKYLD!"
-"DET ER OKAY!" -"GØR DET!"
"JEG KLARER MIG."
"UNDSKYLD!"
En!
To!
Tre!
Fire!
Fem!
Seks!
Syv!
Otte! Ni!
"GØR DET, FOR HELVEDE!"
Ti! Slå til!
Du blev udvalgt.
1. Sal. Undskyld.
Åh nej, han bløder. Du godeste.
Træk vejret.
At tjene 26 timer på første leg er imponerende.
I får normalt én mønt for tre timer, men på grund af jeres flittighed
giver vi jer ni mønter.
Nu skriver I ned, hvor mange mønter I gerne vil modtage.
Hvad er det her?
Overstiger det samlede antal, I skriver ned, ni,
tager vi alle de mønter, I har tjent.
Hvad er det for noget pis?
Så hvis summen af vores tal er større end ni,
får vi ingenting?
-Ingen af os? -Det stemmer.
Fuck.
Han er klog, ikke?
I må ikke tale sammen.
Snyder I, er I alle ansvarlige, og vi konfiskerer alle mønterne.
Husk det.
I bør da give os tid til at disku…
Fra nu af må I ikke
sige et ord.
Værsgo.
Gruppeansvar.
Individuel belønning, kollektiv straf.
Diabolske møgsvin.
Ingen snakker eller kigger på hinanden. Forstået?
Okay, lad os se.
Ni mønter, og vi er fire.
Hvis vi får to mønter hver…
…er der en tilovers.
Sikke et spild.
Nu hvor jeg er vinderen, fortjener jeg så ikke at få tre?
Én person kan få en ekstra.
Ja, okay. Ni mønter.
Vent.
Er det fair, at vinderen får tre? At blive slået som straf er slemt nok.
Mener 1. Sal, at han fortjener tre?
Og 2. Sal finder det måske uretfærdigt, da hun blev slået mest.
Så hvis de begge skriver tre…
Vent lige lidt.
Jeg kan heller ikke stole på 5.
Hun skriver måske tre, fordi hun er sulten.
Det kunne lige ligne hende.
Jeg kan ikke stole på nogen her.
De tænker kun på sig selv.
Der er ingen kloge hoveder her på holdet.
Jeg er deres eneste håb.
Det er ikke i orden. Jeg skal i det mindste have vand.
Hvad hvis de alle skriver tre?
Har de bare en smule samvittighed, lader de mig overleve.
Det samlede antal, I har skrevet ned,
er syv.
Syv?
I får den nedskrevne mængde. Brug dem fornuftigt.
Alle skrev to, undtagen mig.
Jeg overtænkte det muligvis.
Holdets hjerne, min bare.
Jeg har kun én mønt, så jeg er nødt til at bruge den på…
7. Sal. Dit svin.
Dit løgnagtige røvhul. Forpulede svin!
Stol aldrig på en brilleabe.
Nemlig.
Hold ud lidt endnu.
-Det er 20 spørgsmål til professoren. -Hvad?
Er det en slags leg, hvor de slår os 20 gange?
I stiller spørgsmål på skift.
Den, der gætter svaret inden for de 20 spørgsmål,
vinder.
Og ligesom i går
får vinderen retten til at uddele straffen.
Det er ikke så fedt at uddele straffen.
-Skal vi starte? -Okay!
TYVE SPØRGSMÅL
Vi starter nu.
Lad os fokusere.
Det er bedst at gætte hovedkategorien først.
Kun sådan finder man svaret inden for de 20 spørgsmål.
Er det en person?
-Nej. -Noget levende?
Nej!
-Har det en form? -Nej.
Henviser det til en handling?
En handling?
Det kan vel godt tælle som en handling.
Gør man det alene eller som et hold?
Man kan ikke gøre det alene. Man skal mindst være to.
Er det smertefuldt eller behageligt?
Det er meget behageligt.
Man skal mindst være to, og det er behageligt?
Kan det være
noget seksuelt?
Ikke seksuelt.
Hvad tænker du på?
Er det noget,
vi alle kender?
Ja.
Ellers ville man godt nok være dum.
Jeg har svaret.
-Vent. -Jeg…
Er du helt sikker?
Jeg er ret sikker.
-Du burde vente… -Nej. Jeg tror, jeg kender svaret.
Er det "leg"?
Forkert!
Det var ti.
Et gæt tæller som et spørgsmål.
Vent lidt. En leg?
Hun er ret skarp. Jeg tror, jeg ved det.
Har jeg ret, er svaret…
Vent lidt.
Vinder jeg, skal jeg svinge battet igen.
Er det her måske en mulighed?
At lade 2. Sal svare rigtigt.
Så hun holder våbnet.
Ja, hun dyrker kampsport.
Har I givet op?
Nej, jeg svarer.
Jeg gætter.
Det er ikke en leg.
Er det "quiz"?
-Forkert. -Det var 11 spørgsmål.
Jeg gav hende et hint med et forkert svar. 2. Sal, forstå det nu og kom på svaret.
Jeg vil gerne gætte.
Pokkers, 1. Sal.
Hvad?
Vi ved alle, hvad det er.
Hvorfor blande dig?
-Det er ikke en leg og ikke en quiz. -1. Sal, vent.
Men vi kender alle svaret.
Nej, lad være. Vent.
Makker.
Stop!
Nej!
Undskyld.
Jeg tror ikke, jeg ved det.
Hvad? Hvor lamt.
-Jeg tager det tilbage. -Driller du os?
Det var sgu noget af et oplæg.
1. Sal, du forstod det også.
Okay. Kom nu, 2. Sal.
Mig.
Hun ved det!
"20 spørgsmål"?
Korrekt!
2. Sal er vinderen.
Tillykke.
Endelig, nu får vi chancen.
Endelig sker det.
Vi gav 2. Sal retfærdighedens våben.
Nu skal hun bare have modet til at svinge våbnet.
Kom nu.
Spild ikke denne enestående mulighed.
Svigt os ikke.
Møgkællinger!
Syv.
Otte.
Ni.
Ti! Slå til
Så hun er ikke en legendarisk sværdkæmper, der kan høre, hvor fjenden er.
Hvorfor troede jeg, at 2. Sal ville tæve dem med bind for øjnene?
Hun overvejede nok ikke engang at angribe dem med battet.
Når man vænner sig til offerrollen
og giver efter for den,
accepterer man den.
Når man overlever hver dag
ved at bytte blod, sved og smerte for penge og tid,
udholder hver dag, mens man gør hinanden fortræd,
begynder man at se det som naturligt.
Efter et par dage på den måde
fandt en katastrofe sted.
På denne dag.
I dag har I tjent ni mønter i alt.
Men det samlede antal mønter, I skrev ned,
er ti.
I henhold til reglen får I ingen mønter i dag.
Vores kollektive ønsketænkning om "en ekstra skader vel ikke",
var indtruffet på samme tid
og eskaleret til en enorm ulykke.
Det betyder…
Det er, som jeg sagde. Ingen får mønter.
Har I mønter tilbage, så brug dem.
Har man ikke nogen,
bliver ens dag nok
en anelse hårdere.
Jeg troede, bunden var nået.
Sult og tørst var blevet kronisk.
"En anelse…"
Ubehag og elendighed blev normen.
"…hårdere"?
Jeg troede, bunden var nået.
Tak for indsatsen.
Da vi indså, alt håb var ude…
I kan gå nu.
…gav vi op.
Men én ting…
Hvad har I gang I?
Kom nu af sted.
…de rige bør frygte, er en gruppe fattige uden håb.
Ind på værelserne.
Træd af!
Tilbage til jeres værelser, nu!
I har alle arbejdet uden hvile i denne uge.
Man bliver irritabel, når man er udmattet.
Hvad med det her?
Som opmuntring får den, der først vender tilbage til sit værelse,
én mønt.
Lad os blive stående.
Alle sammen.
I ved alle, at intet ændrer sig,
hvis vi flytter os.
Han har ret.
Stå fast, uanset hvad.
Deres ord var et klart signal.
Ja. Måske var dette vores endelige opgør.
Konstante nederlag, slag og spark,
vi har aldrig smagt sejrens sødme.
Vores første sejr bliver det vendepunkt, der bringer os på niveau med dem.
Det bliver et lys i dette kulsorte mørke.
Og dette strålende lys er en advarsel til dem på de højere etager,
så de ikke kan se…
Ti.
I får ti mønter.
Men I har ét minut.
Ja. Jeg giver jer ét minut, som han sagde.
Efter præcis ét minut
ved I nok, at vi ikke har andet valg
end at bruge magt.
Vi fik ét minut,
men ti sekunder var nok.
Undskyld.
Jeg er diabetiker, så jeg har det skidt.
Og selv nu…
Alle vores anstrengelser var forgæves, og vi på de nederste etager
endte igen,
igen
og igen
med et nederlag.
Jeg havde endda tænkt følgende tanke.
Hvis nogen måtte dø for at dette forfærdelige show kunne slutte…
Det er forkasteligt, men jeg håbede på en ulykke.
Om så det var stød, fysisk svaghed eller sult.
Når jeg igen og igen indser, at her intet håb er,
og indsigt bliver til vished…
Jeg vil…
…bliver mit ønske om en andens død til…
Jeg vil
dø.
Det ved jeg med sikkerhed, vil ske.
Giv mig hvad som helst.
Så jeg kan
begå selvmord.
Du begår ikke selvmord. Du har stadig masser at lave.
Gå i seng, din nar.
Skal du skydes i søvn?
-Skal jeg? -De har ret.
Spar hellere på kræfterne.
I morgen bliver værre.
Forudanelsen om, at mit liv
kun var et redskab, så de kunne tjene penge, var nok rigtig.
KOST OG LOGI INKLUDERET BRUG TID, TJEN PENGE
Hvorfor havde jeg ikke indset, at den sande betydning
bag reglen om ingen dødsfald var, at jeg skulle slide mig ihjel?
Og så kom den.
Undskyld.
1. Sal, en mand med mange talenter,
havde på magisk vis givet os hver en seddel.
Og den genopvakte min for længst døde sjæl.
En revolution?
Når 1. Sal giver signalet,
tager vi leveringsskakten ned til første sal næste morgen.
Heldigvis er skakten akkurat stor nok til en voksen mand.
Én person er måske svag, men hvis de svage slår sig sammen,
bliver de så meget stærkere.
Hvorfor har jeg ikke tænkt på det?
Det mindste håb holder os kørende.
Det er det eneste, der skal til.
Et i dag bedre end i går.
Et i morgen bedre end i dag.
Disse små håb motiverer os til at leve videre.
Især hvis den håbefulde morgendag er,
hvad man har ventet på med længsel.
Vi legede en lignende leg, udstod samme vold,
stod over for samme absurditeter,
men intet føltes som i går.
1. Sals signal vil ændre alt,
verden og universet.
Hvis bare jeg kan holde ud indtil da…
Den laver en lyd.
Hvad i alverden snakker han om?
Hvad laver en lyd?
Hvad mener han?
Lyden.
Jeg hører den.
Så er den her!
Nyder du det?
Undskyld?
Nyder du at leve sådan her?
Jeg er ikke helt med.
Du skal bare læne dig tilbage
og se andre arbejde, ikke?
Det er okay.
Ikke værst.
Du har høje standarder. Det er utroligt underholdende.
Det er svært. Hvorfor kan jeg ikke få den i?
Du står forkert.
Ret håndleddet. Forestil dig, du slår med håndryggen.
Sådan.
Flot!
Lyden fra skakten.
Jeg bemærkede den slet ikke.
Det kunne have været slemt.
Hvad nu, hvis det er en fælde?
Hvorfor tror du det?
Det er dramatisk
at fange os i flugten, hvis de ved det.
Ville det ikke være nemmere at fange os, når vi larmer?
Han har ret.
Han gør signal til,
at vi skal gøre oprør mod dem.
Hvorfor har han så behandlet os sådan indtil nu?
Det var 7. Sal, den skiderik,
der gjorde legen så brutal.
Så tæt på! En gang til.
Vent!
Nej!
Er du okay?
To minutter og 45 sekunder. En sidste chance.
Hvorfor er I så svage?
Vi manglede kun 15 sekunder.
Lad os prøve en sidste gang.
Alt går efter planen.
8. Sal, 6. Sal og 4. Sal
er trætte af at se på os.
Det betyder, at de har sænket paraderne.
Den eneste, jeg er bekymret over, er 7. Sal.
STÅ I 3 MINUTTER
Vi kan kun håbe på, at han er på vores side.
Undskyld.
Undskyld mig.
Jeg har haft ondt i maven i et stykke tid.
Kan I købe noget medicin til mig?
Det er signalet.
"Jeg har ondt i maven", er vores signal til
at lægge fælden for dem.
Nu skal planen iværksættes.
Jo. Okay.
Nøglen, tak.
Jeg vil gerne bestille medicin mod mavepine.
Det er den 47. dag om morgenen.
Jeg har ikke lukket et øje.
Min krop skælver igen
af frygt, angst, forventning og spænding.
Mit hjerte er ved at eksplodere,
men medmindre det gør det, må jeg handle.
Der er ingen vej tilbage.
Vi er drevet til desperation, presset til dette øjeblik.
Der er ingen anden…
Den lange nat er forbi,
og revolutionens morgengry skinner endelig ned på os.
Hjælp mig!
Hjælp!
Hjælp mig!
Min mave gør så ondt!
Hvad foregår der?
-Jeg ved det ikke. -Hjælp mig!
Hjælp!
Åh, min mave.
Hvad sker der?
Jeg tror, der er noget galt.
Hvad er der?
Vær sød at hjælpe.
Hjælp mig!
Min mave gør så ondt.
Min mave… Hjælp!
Vent lidt.
De svin.
-Hjælp. -Brug den, hvis der sker noget.
Jeg bliver helt nervøs.
Det føles som en kniv i maven.
Min mave gør så ondt.
Min mave.
Fuck.
Giv mig den.
Forpulede møgsvin.
Små røvhuller.
Der er altid noget med jer.
-Slå ham. -Hvad?
Slå ham!
Min hånd har det meget bedre nu.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil