„Dacă vrei să participi,
alege una dintre cărțile numerotate și…”
Nu mă pot hotărî ușor.
Nu! Nu asta.
Bine.
De o sută de ori mai mult?
E absurd!
Cum să coste o pătură patru milioane?
Aveți ceva ca un sac de dormit?
Cel mai ieftin.
Ăsta e cel mai ieftin?
Bine. O să-l cumpăr.
Așa! Și aveți o…
Am uitat cum îi spune.
DACĂ AM TIMP DE MASĂ, AM TIMP SĂ IAU DECIZII
DACĂ IAU DECIZII DE TREI ORI PE ZI, LA TREI MESE,
ÎMI SCHIMB VIAȚA
Bine! Hai că poți!
Oare oamenii trăiesc sau sunt pe cale să moară?
În medicină, regula celor trei definește abilitatea
de a supraviețui în condiții extreme.
Trei minute fără aer.
Trei săptămâni fără mâncare.
Și trei zile fără apă.
Mor.
Conform teoriei,
o să mor azi.
Ne-am gândit toți ce va face ea.
- Dar, în realitate… - Dispari!
…noi eram cei neputincioși.
Etajul 1!
Ce face ăla acolo?
Încearcă să alunge ciorile. A zis că-l enervează.
Mai are energie să facă asta?
Etajul 8! Sinceră să fiu,
par foarte în formă, dar sunt foarte slabă și fragilă.
Etajul 8 s-a încuiat în camera ei.
Am nevoie de trei mese pe zi, orice ar fi.
Avea mâncare și apă la discreție. N-avea motive să plece.
Dacă nu împarți mâncarea…
Doar nefăcând nimic, Etajul 8 ne amenința viața.
Noi, ceilalți, nu puteam face absolut nimic.
Am mai câștigat timp.
Cred că le place să ne vadă suferind.
Futu-i!
De ce nu face nimeni nimic aici?
Cum se face că doar eu cerșesc?
N-ar trebui să fim toți la ușa ei?
De ce?
E numai vina ta.
- Ce vrei să spui? - I-ai convins pe toți să voteze Etajul 8.
Ți-ai jignit superioara.
Cum adică „superioara”?
Cum altcumva?
Doar pentru că a ales ultimul etaj,
nu înseamnă că e superioară!
Îi înfometează pe toți dintr-un capriciu.
Eu n-aș face asta, dacă aș fi la etajul al optulea.
Aș fi blândă cu cei de sub mine.
Stai!
N-am vrut să spun asta.
Jigodia aia nenorocită!
Etajul 5!
Poftim?
Etajul 8!
Cine vrea să mănânce?
Nu ți se scade premiul, dacă aduci astea?
Chiar așa?
E-n regulă. Sunt bogată.
Veniți încoace cu toții!
Etajul 8 a adus caserole cu mâncare!
Cât de delicios arată!
- Mai încet! - Nu vă grăbiți!
Nu mâncați prea repede! O să faceți indigestie.
Etajul 8!
Mulțumesc mult!
Etajul 5?
Mă bucur mult. E minunat!
Te simți bine?
M-am săturat!
Etajul 2!
Stai!
Ce vrei să…
Ce vrei să spui?
La ce ne vor folosi banii, dacă murim de foame?
O să folosesc tot timpul.
Ce faci?
N-o să mor de foame, ca răsfățata aia să facă ce vrea.
N-o să fac asta.
O să-i pun capăt.
Așteaptă!
Las-o să se calmeze!
Nu, Etajul 2!
Te rog!
Nu pot pleca așa.
Te rog, Etajul 2!
Nu pot pleca fără un miliard,
chiar dacă mor.
Te rog, Etajul 2!
Etajul 2!
Te implor, Etajul 2. Te rog?
Are dreptate. Futu-i!
Ce rost are să plecăm?
Mai bine mor decât să plec așa!
Rahatul!
Îl păstrez eu.
Merg, îmi cer scuze de la Etajul 8 și anulez votul.
Și o să păstrez
rahatul tuturor.
Sincer, așa mi se pare corect.
La concursul de talente…
am fost cel mai jalnic!
Când Etajul 1 nu putea urca scările din cauza piciorului,
s-a oferit să păstreze tot rahatul.
Trebuia să fac ca el, dar n-am avut curaj.
Nu!
Am fost un laș!
M-am tot gândit dacă să spun asta…
dar așa se cuvine.
Îmi pare rău.
Ești de acord?
Nu contează dacă-s de acord sau nu.
Nu înseamnă nimic.
Păstrez tot rahatul pentru puțină apă și mâncare,
decât să moară cineva și să se termine show-ul.
Și eu!
Păstrez și eu rahatul.
Sincer, n-am câștigat mai mult timp decât Etajul 3.
I-am convins pe toți să voteze…
Etajul 8.
Deci,
să împărțim!
Rahatul.
Futu-i! Chiar plânge?
Da!
Ai face și tu orice pentru mâncare, nu?
Etajul 4!
Mergem împreună!
Stați așa!
Mă scuzați,
dar pot vorbi eu cu ea, nu voi doi?
- Ce? - Poftim?
Chestia e că…
Nu cred că problema trebuie rezolvată cu emoții.
Etajul 8! Sunt eu, Etajul 7.
O ducem rău cu toții.
Viețile noastre vor fi în pericol, dacă mai rămânem fără apă o zi.
Nu ne-am dat seama de unele lucruri.
Ai contribuit mult la concursul de talente,
dar ți-am trecut cu vederea eforturile. Scuze!
Etajul 3 și Etajul 4 s-au oferit să păstreze deșeurile.
Vor și să-și ceară scuze pentru nedreptate.
S-a deschis ușa!
Așa mă gândeam și eu.
Știam că ceva nu e-n regulă.
Când s-a sugerat votul, am știut că n-are logică.
Pot să termin ce făceam?
Sigur.
Dar chiar sunteți supărați toți pe mine?
Au tot venit toți la ușa mea.
Nu. Toți erau îngrijorați că ești supărată tu.
Eu? Supărarea face riduri,
așa că nu mă supăr ușor.
Ce ușurare!
Am crezut
că am exagerat,
dar înțelege toată lumea.
Namaste!
Ce reconfortant!
Sincer, ador locul ăsta.
E distractiv și ești și plătit.
Vreau să stau aici cât mai mult.
Așa!
Sigur am câștigat mult timp, dacă nu v-am dat de mâncare.
Nu-i așa?
Da.
Atunci, dacă vă pare rău,
pot să cumpăr niște haine?
- M-am săturat de astea. - Sigur.
În ultimele zile,
m-am gândit mult la niște jocuri.
Va fi foarte palpitant!
Ce bine-ți stă, scumpo! Ținuta asta a fost făcută pentru tine!
- E ca turnată! - Serios?
Asta-ți vine mai bine.
Cum arăt?
Ești superbă!
Așa e! Ți se potrivește perfect.
Etajul 2 era supărată că a cumpărat haine cu timpul nostru,
dar Etajul 7 ne-a convins.
Măcar am ajuns pe picior de egalitate.
Egalitate?
Ne-am cerut scuze și i-am luat haine. E „egalitate”?
Faptul că ne putem cere scuze
înseamnă că încă suntem egali cu Etajul 8.
Dacă am ceda complet, în loc să cerem scuze,
n-am mai putea continua show-ul așa.
Am fi ajuns cu toții
sclavii Etajului 8.
Are dreptate.
Dacă se gândea
să ne constrângă prin înfometare
și să controleze proviziile,
eram obligați să ne supunem.
Era mâncarea în joc.
E o ușurare
că e mai interesată de haine decât de mâncare
și că cineva deștept ca Etajul 7 e de partea noastră.
Și chiar a doua zi,
am pus mâna pe caserolele cu mâncare
la care visaserăm cu toții.
Se spune
că cei trei piloni ai vieții sunt sexul, somnul și mâncarea.
Dă-o în mă-sa!
Mâncarea e cea mai importantă.
Mâncare!
Mâncarea!
Asta da viață!
Asta înseamnă să fii în viață.
Firește, rahatul coboară de la Etajul 8.
Etajul 4 ia jumătate,
iar eu iau restul.
Dar cui îi pasă?
Totul are un preț.
Dacă nu suport asta, nu-mi merit banii.
Și…
Îl țin pe al meu.
- Etajul 2 și… - Ține restul!
Mulțumesc mult!
- …Etajul 1 sunt sfinți. - Îl țin eu.
Stai așa! Etajul 4 chiar își ia partea ei?
De ce e așa de mult?
CREDE ȘI VEI REUȘI
Etajul 8 a zis că, în timp ce flămânzeam,
a inventat niște jocuri pentru noi.
Jocul Regelui?
L-a propus cu entuziasm, ca pe o idee uimitoare.
De acord?
Nu înseamnă că oamenii vor face lucruri indecente?
Nu e vorba doar de lucruri indecente.
Poți spune ce vrei să facă alții.
Nu resping total jocurile sexy.
Pare distractiv. Și sexy.
Pe bune? Jocul Regelui?
Nu suntem copii. Nu suntem cam mari pentru asta?
Atât de mult vor bani?
Cine ar face asta?
Și eu cred că e o idee bună.
Nu există contribuții egale, ca la concursul de talente.
Și eu accept!
Și eu.
În fine.
Și eu accept.
Ce idee grozavă!
Etajul 8, ești uimitoare!
Mi-a plăcut jocul ăsta în facultate!
L-ați jucat, nu?
Chiar îl jucăm? Ești grozavă, Etajul 8.
Asta e bila K sau bila rege.
Bilele sunt în cutia asta.
Cine alege bila K
alege două numere, de la unu la șapte, și le spune ce să facă, orice ar fi.
Trei?
E numărul destinului meu?
Am luat bila K!
Eu sunt regele.
Aleg bilele doi și cinci.
Până la următoarea rundă,
țineți-vă de mână.
Zău așa! Jocul ăsta se joacă altfel!
Propune ceva mai distractiv!
Dar eu sunt regele
și mi se pare amuzant.
Bine, atunci!
Cine are doi și cinci?
Nu încrucișa degetele!
Îmi pare rău. N-am…
Nu vă puteți da drumul până la runda următoare!
Ce rea ești!
Ți se pare amuzant așa?
Îmi pare rău.
Da! Eu sunt regele!
Dacă runda de antrenament s-a terminat, ce-ar fi să jucăm pe bune?
Șase și șapte ar trebui să se sărute pasional.
Pe locuri, fiți gata, start!
Stai așa!
Trebuie să mă pregătesc.
Zău așa! E doar un sărut.
Fiți gata, start!
Dumnezeule!
Încă o dată!
Îmi pare rău.
Au dat doar 30 de minute după sărut și ținutul de mână!
Ce zgârciți sunt!
A fost distractiv.
Eu sunt.
Ce-ar trebui să fac?
Trei…
și șapte.
Sărut franțuzesc.
- Sărut franțuzesc? - Drăcia naibii!
Cine e partenerul ei?
Haideți! Grăbiți-vă și sărutați-vă!
Și dacă n-o fac?
Ce faci, dacă refuz?
- Poftim? - Nu depinde de rege?
Să facem ceva mai dur!
Fac orice, dar nu asta.
Bine.
În cazul ăsta,
cred că nu va fi distractiv ca Etajul 2 și Etajul 3 să facă pereche.
Aleg numărul doi.
Cine are numărul doi?
Vreau ca numărul doi și Etajul 2 să se bată.
O singură rundă.
În sfârșit, s-a ajuns aici.
Momentul pe care Etajul 7
voia cu orice preț să-l evite.
Perfect!
Se spune că doar fătălăii se bat cu fetele.
Și tu nu ești?
Ai cam mult tupeu pentru cât de deșirată ești.
Lupt pe bune.
- Nu te menajez. - Să te văd!
- Haide! - Stai!
Nu! Ce facem?
Ești uimitoare!
Ce tare e!
Doamne!
Etajul 2 a zis că s-a antrenat mult. N-a glumit.
Indiferent de domeniu,
profesioniștii înving toți amatorii.
Chiar și un începător ca mine își dă seama că Etajul 2 le are.
Câștigătorul evident al acestei lupte e…
Te predai?
Nu!
Etajul 2!
N-a sunat prea bine.
- Ești bine? - Da.
E doar o entorsă. O să fie bine.
Nu! Încetează, te rog!
Vai de mine!
- O s-o omoare! - Oprește-i!
De ce? Încă n-a renunțat nimeni.
Oprește-te!
- Predă-te! - Nu!
Etajul 6!
- Etajul 6! - Nu!
Te rog, Etajul 6! S-a terminat!
- Calmează-te! - Te rog!
- Oprește-te! - Predă-te!
Să te aud!
- Gata! - Predă-te!
Ești bine, Etajul 2?
Încetați!
Cât de distractiv poate fi!
Ce dezastru!
Ne-au dat cam 50 de ore, nu?
Etajul 6.
Știu că a fost un joc, dar de ce n-ai renunțat?
Are dreptate. Ai exagerat.
E într-o stare groaznică acum.
Nu așa arată o bătaie?
Dacă ne mai spune cineva să luptăm iar,
se va repeta asta?
Dacă ești tupeist.
Nu.
Să excludem violențele de acum înainte!
Nu putem trata rănile.
Ne-am putea alege cu leziuni permanente.
Atunci, vor fi doar săruturi?
Timpul se va scurge repede.
Totuși, nu putem continua așa.
Nu pot să încep să mă bat oamenii.
Să facem reguli despre penalizări!
Acum, trebuie să ascultăm tot ce spune regele, nu?
Dar de ce nu am crea o pedeapsă pe care să o putem alege?
Așa nu va trebui să ne batem, dacă nu vrem.
Nu vor alege toți să nu se supună? N-ar mai vrea nimeni.
Va fi o pedeapsă dură,
ca să nu ne supunem doar când n-avem încotro.
Ta-da!
Am văzut pe cineva testând asta pe YouTube.
Chestia asta e cam zgomotoasă,
dar nu pune viața în pericol.
Ești electrocutat o clipă. Poc! Doar puțin.
Oamenii nu doboară caii cu electroșocuri?
Alea sunt foarte puternice.
Nu cred că se pot cumpăra pe piață.
Ăsta ustură puțin.
Vorbești din experiență?
Eu nu m-am electrocutat niciodată.
Ce distractiv pare!
Vreau să-l încerc.
Serios? Ca pedeapsă?
Sigur!
Chiar vreau să mă electrocutez.
Sunt convins că n-o va face.
Ce distractiv o să fie!
Cred că e o opțiune mai bună
decât bătaia.
Așa e.
Da, ar putea fi mai bine.
E groaznic să ne atacăm unul pe altul când locuim împreună.
Înțeleg, dar…
Atunci, s-a decis.
Cum se folosește?
O armă cu electroșocuri.
O persoană va fi pedepsită la fiecare rundă sau poate că nimeni.
Totuși, riscul e de unu la opt să fiu ales.
Adică 12,5%.
Să vedem! Un risc de 12,5% nu e foarte mic?
Stai așa!
Cu alte cuvinte, sunt în siguranță 87,5% din timp.
Dacă reușesc așa,
voi primi mult timp și o avere.
Să ne gândim bine!
În 24 de ore aș câștiga 43 de milioane de woni.
Cu un risc de unul la opt, aș fi pedepsit o dată pe săptămână cel mult.
„Recrutarea subiecților, o dată pe săptămână. 300 de milioane.”
E o ofertă chiar bună.
De fapt, n-aș avea niciun motiv să refuz.
Ar fi o prostie.
Totuși, cu orice șansă mare de a câștiga o avere,
există un risc la fel de mare de eșec.
Cel mai mare risc e lipsa de experiență.
Îmi bate inima la gândul durerii neexperimentate.
Dar poliția n-ar folosi așa ceva, dacă ar fi letală.
Prin urmare, trebuie că altcineva să o încerce primul.
Pentru asta…
Stresul ăsta îmi face rău la stomac!
Trebuie să fiu cel mai bun în joc.
Cum se simte Etajul 2?
Va avea mai multe dureri azi decât ieri.
Nu poate veni.
Arăți mai bine.
Sunt aceleași reguli ca ieri.
Dacă nu ascultați ordinele regelui,
puteți fi electrocutați în schimb.
Bine!
Arată ca o literă!
Dă doamne să fie regele! K!
Fir-ar! De ce-am extras patru?
Doamne!
Eu sunt regele!
De ce e iar rege nebuna aia?
Bine. Patru
îi va atinge sânii
lui cinci.
Poftim?
Atinge-i pe sub haine!
S-a țicnit cu totul?
Cum să vrea ceva așa de vulgar și imoral,
râzând cu o față așa de inocentă și de nonșalantă?
Eu ce să fac?
Am cinci.
- Nu pot să mă uit! - Patru? Cine e patru?
Uite-l pe norocos!
Doamne!
Atunci, să începem!
Începeți când ajung la trei!
Chiar e-n regulă?
Unu.
Chiar pot să fac asta?
E o nebunie!
Doi.
- Trei! - O clipă! Stați așa!
Ce ar trebui să fac?
Începem iar.
Unu.
Doi.
Trei!
Electro. Adică, nu…
Accept pedeapsa.
E-n regulă. Hai…
Nu. Lasă! Accept pedeapsa.
- E-n regulă. - Accept electroșocul.
Bine, Jin-su!
Așa e corect. Ai ales calea moralității.
De fapt, cred că arăt grozav acum.
Da. E mai bine să fii un domn decât un ticălos.
Stai puțin!
Te-ai putea răni. Ar trebui să stai jos.
Băga-mi-aș!
Și nu voiam să fiu eu primul!
Cică e mai bine să termini cu ce-i mai rău, dar asta…
Habar n-am cum va fi,
așa că simt că mă sufoc.
Nu va fi așa de rău, nu?
Bine. Te descurci.
Da! Bine! Poți s-o faci!
S-o facem, Bae Jin-su!
Sunt gata…
Etajul 3!
Ești bine, Etajul 3?
- Ești bine? - Etajul 3…
Ai zis că nu va durea foarte mult.
Așa am crezut.
Șaizeci de ore!
Am câștigat încă 60 de ore!
Măcar am câștigat mult timp.
Ești bine, Etajul 3?
Ce ud sunt!
Era mai bine să-mi pipăi sânii.
Ba nu! Ai fost un bărbat adevărat.
Aș vrea
să plecați toți.
Etajul 3!
Plecați, vă rog!
Vă rog.
Nu vreau să mai simt niciodată o asemenea durere.
Data viitoare, voi atinge orice mi se spune.
Voi asculta orice ordin!
Doar cei care au trăit așa ceva știu
cât de dezgustătoare e agonia asta!
E iar timpul să extragem biletul spre Iad.
N-am cum să fiu pedepsit două zile la rând, nu?
Dă Doamne să fiu regele! Regele!
Regele!
Da! Eu sunt regele!
Futu-i!
Riscul meu e acum de unu la șapte sau 14%.
- Îl aleg pe unu… - Te rog!
Da! Sunt în siguranță!
Hai! Te rog!
Nu pe mine, te rog!
Și doi.
Nu m-a ales!
În sfârșit! Sunt în siguranță.
Ușurarea bruscă după un stres enorm
a eliberat dopamină prin creier și am simțit extazul.
Cine are unu și doi?
Eu.
Și eu.
Poftim?
- O luăm de la capăt? - Nu.
Eu nu suport chestiile violente.
O să dau cu banul.
Dacă ghiciți capul și pajura, ați scăpat.
Dacă greșiți,
pedeapsă!
Poftim? Stai așa!
Credeam că pedeapsa se primește doar dacă nu te supui regelui.
Păi…
Am zis că regele face ce vrea, dacă el și cei aleși sunt de acord.
Nu, Etajul 2?
Da.
Să-i dăm drumul!
Riscul e de 50%.
Bine. Dau cu banul acum.
Nici Etajul 2, cea curajoasă,
și nici Etajul 6, cel agresiv, nu-și puteau ascunde frica
după ce m-au văzut pe mine.
Bine. Ghiciți!
Capul e steaua, iar pajura e inima.
Pajură.
Păi,
cap.
Ce palpitant poate fi!
Poftim?
Ta-da!
E cap!
ALEASĂ PENTRU PEDEAPSĂ
Futu-i!
Etajul 2 a fost curajoasă până la final.
A fost ca o războinică.
O să te usture puțin.
Te bag în mă-ta!
Ce faci?
După ziua de ieri, am zis că e nevoie.
Asta am făcut eu ieri?
Cât de grea e!
Cum de e mai grea decât el?
Am câștigat două zile.
Câștigăm atât de mult timp așa!
Ce electrizant!
„Electrizant”? Ce țicnită!
Are nevoie de o lecție „electrizantă”.
Au trecut de 30 de zile. E a treia zi de joc „distractiv”.
Din nou, altcineva e rege.
Sunt iar rege!
Unii se nasc așa de norocoși?
A ales etajul opt, a scăpat de pedeapsă
și a devenit rege iar și iar.
Trei!
Da! Dar nu striga șapte!
Și…
Te rog, nu! Nu șapte!
- Nu… - Șapte.
Cine a ales trei și șapte?
Pălmuiți-vă reciproc
până unul dintre voi renunță.
Acela primește pedeapsa.
Ne potrivim.
Nu-mi purta pică!
- Ești de acord? - Da.
Fără pică!
Pălmuire?
De ce alege lucruri așa distructive?
Răspunsul…
m-a lovit peste față
de cum a început jocul.
Jocul ăsta e perfect pentru a genera furie
și ură printre concurenți.
Animozitatea crește mereu.
Deși știu asta, nu mă pot opri.
Nu pot! Nu vreau să mai simt durerea aia!
Prin urmare, o voi face.
Dau totul! Strâng din dinți și…
Renunț!
Deci, a fost blândă la prima palmă.
E atât de umilitor!
O fi Etajul 2?
Cred că a venit să-și ceară scuze pentru tot.
Ce rost are? Am fost deja rănit și umilit.
E-n regulă, Etajul 2.
- Lasă-mă în… - Sunt Etajul 3.
Etajul 1 are ceva de zis.
Ce?
S-a întâmplat ceva?
Jocul pe care-l jucăm acum…
a fost…
aranjat din start.
Poftim?
Sunt convins după ce am văzut rezultatele de azi.
Jocul ăsta
n-a fost
niciodată corect
Poți să ghicești? Cap sau pajură.
Cap sau pajură.
Cap.
Nu. Te înșeli.
Încercăm iar?
Cum ai făcut?
E un truc simplu.
Etajul 4 a prins între palme moneda pe care a aruncat-o.
Pajură.
Doar după ce le-a auzit alegerile…
Cap.
…a arătat rezultatul.
Nu se face așa.
Simți părțile laterale când prinzi moneda cu palmele
și o poți răsuci pentru rezultatul dorit.
Stai așa! Cine a primit…
Adică, cine a evitat pedeapsa?
Etajul 6.
Ce dracu' se întâmplă?
Dar asta nu e tot.
E ceva și mai grav.
Gândiți-vă
cine a continuat să fie rege.
Nu-mi spune…
Unde ești?
Cine e regele?
Eu sunt.
Serios?
E grozav!
E prima dată, nu?
Da.
Cum…
Ce faci? M-ai speriat!
Doamne! O să fac altă criză, dacă mă mai sperii așa!
E acetonă.
Mingile de tenis de masă din celuloid vor reacționa la acetonă.
Probabil vor deveni lipicioase.
Așa ai ajuns rege.
Nu știu despre ce vorbești.
Cei de la etajele inferioare…
știu că cineva manipulează jocul.
Dacă îi confruntăm cu presupuneri,
nu vor recunoaște și se vor apăra.
Atunci, deși au manipulat jocul,
am putea pierde orice dovadă solidă.
Vor face greșeli în curând.
Ar trebui să așteptăm momentul.
Crezi că o să te ierte, dacă află…
că tu ai făcut asta?
Dacă nu-ți asumi responsabilitatea,
lasă jocul să decurgă cum trebuie!
Aștept cu nerăbdare
rezultatele de mâine.
Hai, Etajul 1! Tu ești regele,
așa că spune-ne ce vrei să facem!
Patru și șase.
Voi da cu banul.
Cine are numerele?
Da, patru.
Eu sunt.
Și șase?
Eu sunt.
Aleg cap.
Atunci, eu aleg pajură.
Atunci, o să dau cu banul.
O clipă!
Ai putea prinde moneda cu dosul palmei?
Bine.
Bine, atunci.
Pajură.
Eu?
- E jalnic. - Ce?
Cum adică „jalnic”?
Da! Ai zis că e distractiv să hotărăști pedeapsa.
Da.
Așa mi s-a părut atunci.
Dar acum devine jalnic, nu?
Nu! Nici vorbă!
Eu mă distrez de minune.
E foarte palpitant, nu?
Ce glumă! E distractiv, nu?
Ține-ți promisiunea!
Bine.
În sfârșit…
o să ne răzbunăm.
Vezi?
Te porți ca o invincibilă,
dar ești un om de rând,
care se pișă pe el când e electrocutat.
Zi-mi dacă greșesc!
Bine, număr până la trei și apăs pe buton.
Unu.
Doi.
Trei.
Ce naiba faci?
De ce?
Nu e distractiv să fii previzibil.
Ne trebuie o întorsătură.
Nu crezi?
Subtitrarea: Daniel Onea