‫״אם ברצונך להשתתף,‬
‫״אנא בחרי באחת הכרטיסיות הממוספרות ו….״‬
‫קשה לי לקבל החלטות.‬
‫לא, לא את זה.‬
‫אוקיי.‬
‫פי מאה?‬
‫זה מטורף!‬
‫איך שמיכה יכולה לעלות 4 מיליון וון?‬
‫יש לכם משהו כמו שק שינה, במקום?‬
‫הכי זול שיש.‬
‫זה הכי זול שיש?‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אה, ויש לכם…‬
‫שכחתי איך קוראים לזה.‬
‫- אם יש זמן לאכול, יש זמן להחליט.‬ ‫אני מחליטה 3 פעמים ביום, כמו 3 ארוחות -‬
‫- זה ישנה את חיי -‬
‫טוב! יש לך את זה!‬
‫אנחנו עדיין חיים, או גוססים?‬
‫ברפואה, ״כלל 3־3־3״ מגדיר את יכולתם‬ ‫של בני אדם לשרוד בתנאים קיצוניים:‬
‫שלוש דקות בלי אוויר;‬
‫שלושה שבועות בלי אוכל;‬
‫שלושה ימים בלי מים.‬
‫אני גוסס.‬
‫לפי התאוריה,‬
‫אני אמות היום.‬
‫כולנו תהינו מה היא תעשה.‬
‫אבל בפועל…‬ ‫-תזדייני!‬
‫אנחנו היינו חסרי האונים.‬
‫קומה 1.‬
‫מה היא עושה שם?‬
‫מנסה לגרש את העורבים.‬ ‫היא אמרה שהם מרגיזים אותו.‬
‫עוד יש לו אנרגיה לעשות את זה?‬
‫קומה 8.‬
‫האמת היא ש…‬
‫אני אולי נראית בכושר מעולה,‬ ‫אבל למעשה אני חלשלושה.‬
‫קומה 8 נעלה את עצמה בחדר שלה.‬
‫אני חייבת שלוש ארוחות ביום, בכל מצב.‬
‫היו לה אוכל ומים בכל מצב.‬ ‫לא הייתה לה סיבה לצאת.‬
‫לפחות תני לנו מים…‬
‫בחוסר המעש שלה, קומה 8 סיכנה את חיינו.‬
‫ולא יכולנו לעשות כלום.‬
‫שוב קיבלנו עוד זמן.‬
‫הם בטח נהנים לראות אותנו סובלים.‬
‫שיט…‬
‫למה כולם יושבים פה ולא עושים כלום?‬
‫למה אני היחידה שמתחננת?‬
‫למה לא כולנו מול הדלת שלה?‬
‫למה לנו?‬
‫הכול באשמתך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שכנעת את כולם לבחור בקומה 8.‬
‫לא כיבדת את מי שמעלייך.‬
‫מה זאת אומרת, ״מעליי״?‬
‫מה נראה לך?‬
‫במזל היא בחרה בקומה העליונה.‬
‫זה לא אומר שהיא ״מעליי״!‬
‫היא מרעיבה את כולנו כי בא לה.‬
‫במקומה לא הייתי מתנהגת ככה.‬
‫הייתי מתנהגת יפה למי שמתחתיי.‬
‫רגע.‬
‫זה לא מה שהתכוונתי.‬
‫מטומטמת.‬
‫קומה 5.‬
‫מה?‬
‫קומה 8.‬
‫מי רוצה לאכול?‬
‫לא ינכו לך מסכום הפרס‬ ‫בגלל שהוצאת את זה מהחדר?‬
‫כן?‬
‫זה בסדר, אני עשירה.‬
‫בואו, כולם!‬
‫קומה 8 הביאה לנו ארוחות.‬
‫זה נראה טעים!‬
‫לא כל כך מהר.‬ ‫-לא למהר.‬
‫תאכלו לאט, שלא תקבלו צרבת.‬
‫קומה 8.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫קומה 5?‬
‫אני ממש שמחה. זה נהדר.‬
‫את בסדר?‬
‫מספיק עם זה.‬
‫קומה 2.‬
‫חכי.‬
‫מה…‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מה יעזור לנו הכסף אם נרעב למוות?‬
‫אני הולכת להשתמש בכל הזמן.‬
‫מה פתאום?‬
‫אני לא מתכוונת לרעוב למוות‬ ‫בשביל המפונקת הזאת.‬
‫אין מצב.‬
‫אני אשים לזה סוף.‬
‫חכי.‬
‫תני לה לפרוק עצבים.‬
‫לא, קומה 2!‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא יכול לגמור ככה.‬
‫בבקשה, קומה 2.‬
‫אני חייב להישאר עד שארוויח מיליארד וון.‬ ‫גם אם זה יהרוג אותי.‬
‫בבקשה, קומה 2.‬
‫קומה 2.‬
‫קומה 2, אני מתחנן. אנא.‬
‫הוא צודק. לעזאזל.‬
‫מה הטעם לעזוב?‬
‫הייתי מעדיף למות ולא לעזוב ככה.‬
‫הקקי!‬
‫אשמור אותו אצלי.‬
‫אעלה למעלה,‬ ‫אבקש סליחה מקומה 8 ואבטל את ההצבעה.‬
‫ואני אחזיק אצלי‬
‫את הקקי של כולם.‬
‫למען האמת, זה רק הוגן.‬
‫בתחרות הכישרונות…‬
‫הייתי הכי גרוע.‬
‫כשקומה 1 לא היה מסוגל‬ ‫לטפס במדרגות בגלל הרגל שלו,‬
‫הוא התנדב לשמור את כל הקקי.‬
‫הייתי צריך לעשות מה שהוא עשה,‬ ‫אבל לא העזתי.‬
‫למעשה,‬
‫הייתי פחדן!‬
‫התלבטתי אם להגיד את זה,‬
‫אבל זה המעשה הנכון.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה מקובל עליך?‬
‫לא משנה אם זה מקובל עליי או לא.‬
‫השירותים זה שום דבר.‬
‫אני מעדיף להחזיק אצלי את הקקי‬ ‫כדי לקבל קצת מים ומשהו לאכול‬
‫במקום לחכות שמישהו ימות והתוכנית תיגמר.‬
‫גם אני!‬
‫גם אני אחזיק קקי אצלי.‬
‫באמת, בקושי צברתי יותר זמן מקומה 3.‬
‫ושכנעתי את כולם להצביע…‬
‫לקומה 8.‬
‫אז בואו…‬
‫נתחלק בזה.‬
‫בקקי.‬
‫די. היא באמת בוכה?‬
‫כן.‬
‫גם את מוכנה לעשות הכול בשביל אוכל, מה?‬
‫קומה 4.‬
‫בואי נלך ביחד.‬
‫רגע.‬
‫סליחה.‬
‫אתם מוכנים שאני אדבר איתה, במקומכם?‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫פשוט…‬
‫לא נראה לי שרגש הוא הפתרון לבעיה.‬
‫קומה 8, זה אני, קומה 7.‬
‫מצבנו לא כל כך טוב.‬
‫חיינו יהיו בסכנה‬ ‫אם נחיה יום נוסף בלי מים.‬
‫יש כמה דברים שלא לקחנו בחשבון.‬
‫התרומה שלך לתחרות הכישרונות‬ ‫הייתה גדולה מאוד,‬
‫אבל לא התייחסנו למאמצים שלך.‬ ‫אנחנו מבקשים סליחה.‬
‫קומה 3 וקומה 4‬ ‫התנדבו לשמור את הצרכים אצלם.‬
‫גם הם מבקשים סליחה על חוסר ההוגנות.‬
‫הדלת נפתחה.‬
‫ככה חשבתי.‬
‫ידעתי שמשהו לא בסדר.‬
‫כשהצעתם לעשות הצבעה,‬ ‫ידעתי שזה לא הגיוני.‬
‫אני יכולה שנייה לסיים?‬
‫בטח.‬
‫כולם באמת כועסים עליי?‬
‫הם כל הזמן באו לדלת שלי.‬
‫לא. הם חששו שאת כועסת.‬
‫אני?‬
‫כעס עושה קמטים.‬
‫אני לא מתעצבנת בקלות.‬
‫איזו הקלה.‬
‫חשבתי‬
‫שהגזמתי,‬
‫אבל כולם הבינו.‬
‫נמסטה.‬
‫כמה מרענן.‬
‫אני באמת אוהבת את המקום הזה.‬
‫זה ממש כיף, וגם מקבלים כסף.‬
‫בא לי להישאר פה כמה שיותר!‬
‫טוב.‬
‫בטח הרווחתי לנו המון זמן‬ ‫כשלא נתתי לכם אוכל.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬
‫ובכן, אם כולכם מצטערים,‬
‫אני יכולה לקנות בגדים?‬
‫נמאס לי מאלה.‬ ‫-אם את רוצה.‬
‫בימים האחרונים,‬
‫חשבתי על כל מיני משחקים שאפשר לשחק.‬
‫זה יהיה כיף!‬
‫זה כזה מהמם! ממש תפור עלייך!‬
‫שיחקת אותה.‬ ‫-באמת?‬
‫עוד יותר יפה מהבגד הקודם.‬
‫איך אני נראית?‬
‫את נראית מהמם.‬
‫כן, נכון. זה ממש הולם אותך.‬
‫קומה 2 כעסה במיוחד‬ ‫על קניית הבגדים בזמן שלנו,‬
‫אבל קומה 7 שכנע אותנו.‬
‫לפחות הגענו לעמק השווה.‬
‫״עמק השווה״?‬
‫ביקשנו סליחה וקנינו לה בגדים. מה שווה פה?‬
‫העובדה שאנחנו יכולים להתנצל‬
‫מראה שאנחנו עדיין‬ ‫יכולים לדבר בגובה העיניים.‬
‫אילו, במקום להתנצל,‬ ‫היינו נאלצים להיכנע לה לחלוטין,‬
‫לא היינו יכולים להמשיך בתוכנית ככה.‬
‫היינו הופכים להיות‬
‫העבדים של קומה 8.‬
‫יש משהו בדבריו.‬
‫אילו היא חשבה לעצמה,‬
‫״ארעיב אותם קצת,‬ ‫והם יעשו כל מה שאגיד להם״,‬
‫ושולטת בנו באמצעות האוכל,‬
‫לא הייתה לנו ברירה אלא לציית.‬ ‫האוכל שלנו היה תלוי בזה.‬
‫זו באמת הקלה‬ ‫שבגדים מעניינים אותה יותר מאוכל.‬
‫ושאדם חכם כמו קומה 7 נמצא בצד שלנו.‬
‫ולמחרת,‬
‫קיבלנו סוף סוף את הארוחות‬
‫שכולנו חלמנו עליהן.‬
‫אומרים‬
‫שעל שלושה דברים החיים עומדים:‬ ‫מין, שינה, ומזון.‬
‫זה קשקוש.‬
‫רק האוכל חשוב!‬
‫אוכל!‬
‫רק אוכל!‬
‫אלה החיים.‬
‫ככה זה לחיות.‬
‫מן הסתם, הקקי מגיע מקומה 8.‬
‫קומה 4 לוקחת חצי,‬
‫ואני לוקח את מה שנשאר.‬
‫אבל למי אכפת?‬
‫שום דבר לא בחינם בעולם הזה.‬
‫אם אני לא מסוגל לעמוד בזה,‬ ‫לא מגיע לי לקבל כסף.‬
‫ו…‬
‫אשאיר את שלי אצלי.‬
‫קומה 2 ו…‬ ‫-קח את של האחרים.‬
‫תודה רבה.‬
‫…קומה 1, הם קדושים.‬
‫אני אשמור את שלי.‬
‫רגע אחד. קומה 4 באמת לוקחת את החלק שלה?‬
‫למה יש כל כך הרבה?‬
‫- אין דבר העומד בפני הרצון -‬
‫קומה 8 אמרה שבזמן שרעבנו,‬
‫היא חשבה על משחקים בשבילנו.‬
‫אולי ״משחק המלך״?‬
‫היא הציעה את זה בהתלהבות,‬ ‫כאילו זה רעיון מדהים.‬
‫מסכימים?‬
‫זה לא משחק שמכריחים אנשים‬ ‫לעשות דברים גסים?‬
‫אוי נו, זה לא רק דברים גסים.‬
‫פשוט אומרים מה רוצים שאחרים יעשו.‬
‫אני לא לגמרי מתנגדת למשחקים סקסיים.‬
‫נשמע כיפי. ולוהט.‬
‫ברצינות? משחק המלך?‬
‫אנחנו לא ילדים.‬ ‫אנחנו לא מבוגרים מדי בשביל זה?‬
‫הם באמת כאלה להוטים לעשות כסף?‬
‫מי צריך את זה?‬
‫גם בעיניי זה רעיון טוב.‬
‫בניגוד לתחרות הכישרונות,‬ ‫אין בזה בעיה של פער בתרומות.‬
‫גם אני בפנים.‬
‫גם אני.‬
‫שיהיה.‬
‫גם אני.‬
‫רעיון טוב.‬
‫קומה 8, את גדולה!‬
‫אהבתי לשחק בזה כשהייתי סטודנט!‬
‫גם אתם, נכון?‬
‫באמת נשחק בזה?‬
‫אין כמוך, קומה 8!‬
‫זה כדור ה־K, כדור המלך.‬
‫כל הכדורים בקופסה הזאת.‬
‫מי ששולף את כדור K‬
‫בוחר שני מספרים מ־1 עד 7,‬
‫ואז נותן להם הוראה, לא משנה איזו.‬
‫3?‬
‫זה מספר הגורל שלי או מה?‬
‫קיבלתי את ה־K!‬
‫אני המלך.‬
‫אני בוחרת ב־2 וב־5.‬
‫עד הסיבוב הבא,‬
‫תחזיקו ידיים.‬
‫נו באמת… לא ככה משחקים במשחק.‬
‫תגידי להם לעשות משהו כיפי יותר.‬
‫אבל אני המלך.‬
‫בעיניי זה כיפי.‬
‫בסדר.‬
‫מי קיבל את 2 ו־5?‬
‫מה אתה משלב אצבעות?‬
‫סליחה. אני…‬
‫לא, אסור לכם לשחרר עד לסיבוב הבא.‬
‫את איומה!‬
‫זה כיפי בעינייך?‬
‫מצטער.‬
‫יש! אני המלך!‬
‫טוב, סיבוב הניסיון נגמר. בואו נעלה מדרגה.‬
‫אני רוצה ש־6 ו־7 יתנשקו כמו שצריך.‬
‫שלוש, ארבע, ו…‬
‫שנייה!‬
‫אני רק צריכה להכין את עצמי.‬
‫בחייך, בסך הכול נשיקה.‬
‫שלוש, ארבע, ו…‬
‫עוד הפעם.‬
‫סליחה.‬
‫קיבלנו רק שעה וחצי,‬ ‫גם אחרי הנשיקה ואחיזת הידיים.‬
‫הם כאלה קמצנים.‬
‫היה כיף.‬
‫זו אני.‬
‫מה אעשה…‬
‫3…‬
‫ו־7.‬
‫נשיקה צרפתית.‬
‫נשיקה צרפתית?‬
‫עם מי?‬
‫קדימה! תתנשקו!‬
‫ואם לא בא לי?‬
‫מה יקרה אם אסרב?‬
‫מה?‬ ‫-זה תלוי במלך, לא?‬
‫בואו נעלה מדרגה.‬
‫אני מוכנה לעשות כל דבר אחר.‬
‫בסדר.‬
‫אם ככה,‬
‫נראה לי שיהיה כיפי יותר‬ ‫לשדך לקומה 2 את 3.‬
‫לא, את מספר 2.‬
‫מי זה מספר 2?‬
‫אני רוצה שמספר 2 וקומה 2 יילחמו.‬
‫סיבוב אחד.‬
‫סוף כל סוף.‬
‫הרגע שקומה 7‬
‫חשש ממנו יותר מכול.‬
‫מושלם.‬
‫אומרים שמי שנלחם בבחורה, אין לו ביצים.‬
‫אתה בטוח שיש לך?‬
‫את עושה הרבה רוח בשביל ציפלונית.‬
‫אני לא אחוס עלייך.‬
‫תדעי לך.‬ ‫-נסה אותי.‬
‫לא, רגע…‬
‫אוי לא!‬
‫את ממש טובה!‬
‫היא מגניבה!‬
‫אלוהים!‬
‫קומה 2 אמרה שהיא מתאמנת. היא התכוונה לזה.‬
‫לא משנה באיזה תחום,‬
‫אין לחובבן סיכוי מול מקצוען.‬
‫אפילו חובבן כמוני יכול לראות‬ ‫שקומה 2 חסה עליו.‬
‫במילים אחרות, ברור שהמנצחת היא…‬
‫נכנע?‬
‫אוי לא.‬
‫אוי, קומה 2…‬
‫זה לא נשמע טוב.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫זה רק נקע קטן. זה יהיה בסדר.‬
‫בבקשה תפסיק!‬
‫אוי לא!‬
‫הוא יהרוג אותה!‬ ‫-תפרידו ביניהם!‬
‫למה? אף אחד עוד לא נכנע.‬
‫תפסיק!‬
‫תיכנעי!‬
‫קומה 6!‬
‫-תפסיק!‬
‫בבקשה, קומה 6!‬
‫תפסיק. זה נגמר.‬
‫תירגע.‬ ‫-בבקשה, קומה 6.‬
‫תפסיק!‬ ‫-תיכנעי!‬
‫תגידי את זה!‬
‫תיכנעי!‬
‫את בסדר?‬
‫די!‬
‫איזה כיף!‬
‫איזה בלגן…‬
‫50 שעות בערך, לא?‬
‫קומה 6.‬
‫אני יודע שזה היה משחק,‬ ‫אבל איך עמדת בזה עד כדי כך?‬
‫הוא צודק. הגזמת.‬
‫היא במצב נורא עכשיו.‬
‫ככה זה כשנלחמים, לא?‬
‫אם מישהו יגיד לנו להילחם בעתיד,‬
‫זה יקרה שוב?‬
‫אם תשכח את מקומך.‬
‫לא.‬
‫בואו נאסור על קרבות כאלה מעכשיו.‬
‫אין לנו דרך לטפל בפציעות.‬
‫עלול להיגרם למישהו נזק בלתי הפיך.‬
‫אז רק נשיקות ודברים כאלה?‬
‫הזמן יאזל במהירות.‬
‫ובכל זאת, אי אפשר להמשיך ככה.‬
‫אני לא מסוגל להרביץ לאנשים.‬
‫אז אולי נוסיף עונשים?‬
‫בגרסה הנוכחית צריך לציית‬ ‫לכל דבר שהמלך אומר, נכון?‬
‫אולי יהיה עונש שאנחנו בוחרים?‬
‫ככה, מי שלא רוצה להילחם לא חייב.‬
‫ככה אף אחד לא יציית למלך.‬ ‫אף אחד לא יעשה מה שאומרים לו.‬
‫אז נעשה עונש כבד.‬
‫ככה, רק מי שממש לא יכול יסרב.‬
‫ראיתי ביוטיוב מישהו משתמש בזה על עצמו.‬
‫זה רק קצת מרעיש.‬
‫זה לא מסכן חיים או משהו כזה.‬
‫זה רק מחשמל טיפונת, לרגע קצר.‬
‫מחשמלים ככה סוסים, לא?‬
‫עם שוקרים הרבה יותר חזקים.‬
‫לא נראה לי שאפשר לקנות כאלה.‬
‫זה כמו דקירה קלה.‬
‫את מדברת מניסיון?‬
‫לא, אף פעם לא חשמלתי את עצמי.‬
‫נשמע כיפי!‬
‫אני רוצה לנסות.‬
‫את באמת רוצה להתחשמל? בתור עונש?‬
‫כן, בטח!‬
‫אני אתחשמל. בטוחה במאה אחוז.‬
‫היא לא תתחשמל. בטוח במאתיים אחוז.‬
‫זה יהיה ממש כיף!‬
‫אני חושב שזה עדיף‬
‫על מכות.‬
‫זה נכון.‬
‫כן, ייתכן שזה יותר טוב.‬
‫להרים ידיים אחד על השני,‬ ‫כשכולנו חיים פה ביחד…‬
‫זה נורא.‬
‫אני מבין, אבל…‬
‫אז הוחלט.‬
‫שוקר חשמלי.‬
‫משתתף אחד ייענש בכל סיבוב.‬
‫בעצם, לאו דווקא.‬
‫הרי יש סיכוי של 1:8 שאעלה בגורל.‬
‫זה 12.5%.‬
‫בוא נחשוב. 12.5% זה שיעור די נמוך, לא?‬
‫רגע.‬
‫במילים אחרות, אני מוגן 87.5% מהזמן.‬
‫ואם אשרוד את זה,‬
‫אקבל המון זמן וכסף.‬
‫בוא נחשוב כמו שצריך.‬
‫אם מוסיפים 24 שעות לזמן,‬ ‫זה אומר 43 מיליון וון.‬
‫אם אני אחד משמונה,‬
‫אני אענש פעם בשבוע לכל היותר.‬
‫״דרושים מתנדבים לניסוי בשוקר חשמלי.‬ ‫פעם בשבוע.‬
‫״שכר: 300 מיליון וון.״‬
‫זאת דווקא הצעה לא רעה!‬
‫בעצם, אין שום סיבה לא ללכת על זה!‬
‫יהיה טיפשי לסרב!‬
‫מצד שני, כשיש סיכוי גבוה מאוד להרוויח הון,‬
‫יש גם סיכוי לא פחות גבוה להיכשל.‬
‫הגורם הכי מסוכן פה הוא חוסר ניסיון.‬
‫מדובר ברמות כאב לא ידועות.‬ ‫יש לי דפיקות לב כשאני חושב על זה.‬
‫אבל אם זה היה קטלני,‬ ‫המשטרה לא הייתה משתמשת בזה.‬
‫אז אני צריך שמישהו אחר יתחשמל ראשון.‬
‫כדי שזה יקרה…‬
‫יש לי קיבה רגיזה מרוב חרדות.‬
‫אני חייב לתת מאמץ.‬
‫מה שלום קומה 2?‬
‫היום יכאב לה יותר מאשר אתמול.‬
‫אין מצב.‬
‫יפה לך.‬
‫אותם כללים של אתמול.‬
‫מי שלא ירצה לציית להוראת המלך‬
‫יוכל לבחור בשוקר החשמלי.‬
‫אוקיי!‬
‫זה נראה כמו אות!‬
‫בבקשה, מלך! K!‬
‫שיט… למה דווקא 4?‬
‫וואו!‬
‫אני המלך!‬
‫למה שוב המטורללת הזאת?‬
‫טוב. 4…‬
‫ייגע ל־5…‬
‫בשדיים.‬
‫מה?‬
‫מתחת לבגדים.‬
‫היא יצאה מדעתה?‬
‫איך היא נותנת כזאת משימה גסה ומזעזעת?‬
‫ועוד מצחקקת לה בכזאת הבעה שלווה ותמימה?‬
‫מה לעשות?‬
‫אני 5.‬
‫אני לא יכולה…‬
‫מי זה 4?‬
‫הוא בר המזל!‬
‫אז קדימה.‬
‫בשלוש.‬
‫זה באמת בסדר?‬
‫אחת…‬
‫אני מסוגל לעשות את זה?‬
‫זה מטורף לגמרי!‬
‫שתיים…‬
‫ושלוש!‬ ‫-רק שנייה.‬
‫מה לעשות?‬
‫עוד הפעם.‬
‫אחת…‬
‫שתיים…‬
‫ושלוש!‬
‫תחשמלו אותי. כלומר, רגע…‬
‫אני בוחר בעונש.‬
‫לא, זה בסדר. קדימה.‬
‫לא, זה בסדר. אני בוחר בעונש.‬
‫זה באמת בסדר.‬ ‫-העונש.‬
‫טוב, ג׳ין־סו.‬
‫זה המעשה הנכון. בחרת בדרך המוסרית.‬
‫בעצם, אני בטח נראה די מגניב כרגע.‬
‫כן, יותר טוב להיות ג׳נטלמן.‬
‫רק רגע.‬
‫אתה עלול להיפגע. אולי מוטב שתשב.‬
‫לעזאזל…‬
‫לא רציתי להיות ראשון.‬
‫אומרים שעדיף לגמור עם זה ודי, אבל…‬
‫אין לי מושג איך זה יהיה.‬
‫אין לי אוויר מרוב לחץ.‬
‫כמה נורא זה יכול להיות?‬
‫טוב. אתה מסוגל.‬
‫כן, אתה מסוגל.‬
‫קדימה, באה ג׳ין־סו!‬
‫אני מוכן…‬
‫קומה 3!‬
‫אתה בסדר, קומה 3?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-קומה 3…‬
‫אמרת שזה לא כזה נורא.‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫60 שעות!‬
‫הוסיפו לנו עוד 60 שעות!‬
‫לפחות הרווחנו מלא זמן.‬
‫אתה בסדר, קומה 3?‬
‫אני רטוב…‬
‫היית צריך למשש לי וזהו.‬
‫לא, היית טוב. יצאת גבר.‬
‫בבקשה…‬
‫לכו מפה.‬
‫קומה 3…‬
‫בבקשה לכו.‬
‫בבקשה.‬
‫אני בחיים לא רוצה להרגיש כאב כזה שוב.‬
‫בפעם הבאה אמשש מה שיגידו לי למשש!‬
‫אציית לכל פקודה!‬
‫רק מי שחווה את זה יודע‬
‫איזה סבל דוחה ונוראי זה.‬
‫שוב הגיע הזמן לבחור כרטיס אקספרס לגיהינום.‬
‫אין מצב שאיענש יומיים ברציפות, נכון?‬
‫בבקשה, מלך! מלך!‬
‫מלך!‬
‫כן! אני המלך!‬
‫עכשיו יש לי סיכוי של 1:7. 14%.‬
‫אני בוחרת ב־1…‬
‫כן! אני מוגן!‬
‫בבקשה…‬
‫לא אותי…‬
‫וב־2.‬
‫זה לא אני!‬
‫סוף סוף אני מוגן.‬
‫ההקלה שחשתי אחרי טלטלת הרגשות‬
‫הציפה את מוחי בדופמין שגרם לקתרזיס מוחלט.‬
‫אז מי 1 ו־2?‬
‫זאת אני.‬
‫ואני.‬
‫מה?‬
‫רוצה קרב חוזר?‬ ‫-לא…‬
‫אני שונאת אלימות.‬
‫במקום זה אטיל מטבע.‬
‫אם תנחשו נכון עץ ופלי, הכול מבוטל.‬
‫אם תטעו,‬
‫אז עונש.‬
‫רגע.‬
‫חשבתי שרק מי שמסרב למלך נענש.‬
‫טוב…‬
‫אמרנו שמותר למלך לעשות מה שבא לו‬ ‫אם הוא והאנשים שנבחרו מסכימים.‬
‫נכון, קומה 2?‬
‫כן.‬
‫אז קדימה.‬
‫ההסתברות היא 50/50.‬
‫טוב. אני מטילה את המטבע.‬
‫גם קומה 2 הבטוחה בעצמה,‬
‫וגם קומה 6 האגרסיבי,‬ ‫לא הצליחו להסתיר את פחדם.‬
‫בייחוד אחרי שראו אותי אתמול.‬
‫טוב. תנחשו.‬
‫עץ זה הכוכב, פלי זה הלב.‬
‫פלי.‬
‫טוב…‬
‫עץ.‬
‫כולי במתח!‬
‫מה?‬
‫יצא עץ!‬
‫- נבחרה להיענש -‬
‫קומה 2 הייתה אמיצה עד הסוף.‬
‫הייתה לה רוח לחימה אמיתית.‬
‫זה קצת יכאב.‬
‫תזדיין.‬
‫מה את עושה?‬
‫אחרי אתמול, חשבתי שנזדקק לזה.‬
‫ככה הייתי אתמול?‬
‫היא כבדה!‬
‫איך היא שוקלת יותר ממנו?‬
‫הרווחנו עוד יומיים.‬
‫אנחנו מרוויחים המון זמן ככה!‬
‫זה פשוט מחשמל!‬
‫״מחשמל״? דפוקה אחת!‬
‫שתתחשמל בעצמה, הלוואי.‬
‫זה היום ה־30 מתחילת התוכנית,‬ ‫והיום השלישי של ״אטרקציית פיקאצ׳ו״.‬
‫ושוב, אני לא המלך.‬
‫אני שוב המלך!‬
‫יש אנשים שפשוט נולדים עם מזל.‬
‫גם קיבלה את קומה 8, גם חמקה מעונש,‬
‫וגם היא המלך שוב ושוב.‬
‫מס׳ 3.‬
‫כן! רק אל תגידי ״7״.‬
‫ו…‬
‫רק לא 7!‬
‫לא…‬ ‫-7.‬
‫מי הם 3 ו-7?‬
‫תעיפו אחד לשני סטירות‬
‫עד שאחד מכם ייכנע.‬
‫המפסיד יקבל עונש.‬
‫זה רק אתגר.‬
‫אל תיעלב.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫בלי עלבונות.‬
‫סטירות?‬
‫למה לדרוש מאיתנו כאלה דברים הרסניים?‬
‫התשובה…‬
‫הוטחה לי בפנים ברגע שהמשחק החל.‬
‫זה המשחק המושלם‬ ‫ליצירת כעסים ושנאה בין המתמודדים.‬
‫האיבה גוברת והולכת.‬
‫ובכל זאת, אני לא מסוגל להפסיק.‬
‫לא, אני לא מוכן לחוות את זה שוב.‬
‫אז אעשה את זה.‬
‫אשקיע מאמץ.‬
‫אחרוק שיניים ו…‬
‫אני נכנע.‬
‫מתברר שהיא חסה עליי בסטירה הראשונה.‬
‫זה כזה משפיל.‬
‫זאת קומה 2?‬
‫היא בטח באה לבקש סליחה.‬
‫בשביל מה? הייתי פגוע ומושפל גם ככה.‬
‫זה בסדר, קומה 2.‬
‫פשוט…‬ ‫-לא, קומה 3.‬
‫קומה 1 רוצה להגיד משהו.‬
‫מה?‬
‫קרה משהו?‬
‫המשחק הזה שאנחנו משחקים בו עכשיו,‬
‫הוא היה…‬
‫משחק מכור מההתחלה.‬
‫מה?‬
‫אני בטוח בזה, אחרי התוצאות של היום.‬
‫המשחק הזה‬
‫הוא תרמית אחת גדולה.‬
‫תהמר.‬
‫הכוכב זה עץ.‬
‫הלב זה פלי.‬
‫עץ.‬
‫לא. טעית.‬
‫עוד פעם.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫זה טריק פשוט.‬
‫קומה 4 תפסה את המטבע בין כפות ידיה.‬
‫פלי.‬
‫רק אחרי ששמעה את ההימורים…‬
‫עץ.‬
‫היא הראתה את התוצאה.‬
‫לא ככה עושים את זה.‬
‫כשתופסים בין כפות הידיים,‬ ‫אפשר למשש את המטבע‬
‫ולהפוך אותו כדי להשיג את התוצאה הרצויה.‬
‫רגע, מי קיבל את ה…‬
‫כלומר, מי חמק מעונש?‬
‫זה היה קומה 6.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אבל זה לא הכול.‬
‫יש פה טריק עוד יותר גדול.‬
‫תחשוב טוב‬
‫מי היו המלך.‬
‫אוי לא…‬
‫איפה אתה?‬
‫מי המלך?‬
‫אני.‬
‫באמת?‬
‫איזה יופי.‬
‫פעם ראשונה, לא?‬
‫כן.‬
‫איך…‬
‫מה אתה עושה? הבהלת אותי!‬
‫יכולתי לחטוף עוד התקף! אל תפתיע אותי ככה.‬
‫אצטון.‬
‫כדורי טניס שעשויים מצלולואיד‬ ‫מגיבים לאצטון.‬
‫זה בטח גורם להם להיות דביקים.‬
‫ככה בחרת בכדור המלך.‬
‫אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫המשתתפים מהקומות הנמוכות…‬
‫יודעים שמישהו חיבל במשחק.‬
‫אם נתעמת איתם בהאשמות בלבד,‬
‫הם יכחישו ויגבירו את המגננות שלהם.‬
‫במקרה כזה, גם אם הם חיבלו במשחק,‬
‫אנחנו עלולים להישאר בלי הוכחות.‬
‫הם בטוח יפשלו בקרוב.‬
‫אני מציע שנחכה לרגע הזה.‬
‫נראה לך שהם יוותרו לך אם הם יגלו‬
‫שאת עמדת מאחורי כל זה?‬
‫אם את לא מסוגלת לקחת אחריות…‬
‫תני למשחק להתנהל כמו שצריך.‬
‫אני אצפה…‬
‫לתוצאות של מחר.‬
‫קדימה, קומה 1. אתה המלך.‬
‫תגיד לנו מה לעשות.‬
‫4 ו־6.‬
‫אטיל את המטבע.‬
‫מי הם 4 ו־6?‬
‫כן, 4…‬
‫זה אני.‬
‫ו־6?‬
‫נראה שזאת אני.‬
‫אני בוחרת בעץ.‬
‫אז אני פלי.‬
‫אטיל את המטבע.‬
‫רק שנייה.‬
‫את יכולה לתפוס את המטבע על גב היד?‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫פלי.‬
‫אני?‬
‫זה לא כיף.‬ ‫-מה?‬
‫מה זאת אומרת ״לא כיף״?‬
‫אמרת שזה נראה לך כיפי, כשבחרת את העונש.‬
‫כן.‬
‫כנראה חשבתי ככה אז.‬
‫אבל המצב השתנה, לא?‬
‫ממש לא.‬
‫אני דווקא ממש נהנה.‬
‫אני ממש עושה חיים. אתה לא?‬
‫איזה כיף חיים זה!‬
‫תעמדי במילה שלך.‬
‫אוקיי.‬
‫סוף סוף…‬
‫מגיע תורה.‬
‫מגיע לך!‬
‫כל הזמן מתנשאת מעלינו…‬
‫אבל גם את אנושית.‬
‫גם את מאבדת שליטה בסוגרים כשמחשמלים אותך.‬
‫אני טועה?‬
‫אני סופר עד שלוש ולוחץ על הכפתור.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫למה?‬
‫לא כיף להיות צפוי.‬
‫צריך לבוא פה טוויסט.‬
‫לא?‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬